Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Moderátor: Moderátoři
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Přijímací objekt:
Poslední místnost znamenala konec základní přijímací procedury a to tím, že jsem obdržel novou sadu oblečení, batoh a ložní prádlo. Oblečení mi úplně nesedělo, ale naštěstí bylo spíše větší než menší, takže se dalo očekávat, že by se mohlo časem i trochu scvrknout a sedlo by lépe. Zároveň jsem dostal jasné instrukce o tom, abych dbal na jakous takous čistotu darovaného oblečení, ale ani jsem neměl v plánu ho vyválet někde poblíž.
Beru na vědomí,
potvrdil jsem výdejčímu a hodil si batoh s plnou polní na záda, povlečení chytil do ruky a vyrazil ven, abych tu nebrzdil přijímací proces.
Venku už čekalo několik dalších jedinců, kteří si prošli přijímacím procesem přede mnou. Rozhodl jsem se věnovat jim částečnou pozornost, abych získal povědomí o svých kolezích, zatímco jsem se snažil natočit tak, aby vítr šel do zad a tedy do batohu, což by mi mohlo poskytnout částečné krytí před jeho mrazem.
Jsem zvědav, kdy nám řeknou i něco víc ohledně toho, co mají v plánu. Zatím je to jenom udělej tohle, běž tamhle, projdi tamtudy a počkej tam,
uvažoval jsem nad současným průběhem přijímače a celkového přístupu armády. Informace mi přišly jako důležitá součást každé strategie, boje a vlastně i života. Jejich absence mi tedy nepřidala jako příliš vhodná, ale bylo dost možné, že se to pokusí někdo v nejbližší době napravit. Teď mi prostě nezbývalo nic jiného než čekat na to, co se bude dít a pomalu překračovat, abych se udržel při nějaké slušné teplotě a zbytečně neprochladl.
Poslední místnost znamenala konec základní přijímací procedury a to tím, že jsem obdržel novou sadu oblečení, batoh a ložní prádlo. Oblečení mi úplně nesedělo, ale naštěstí bylo spíše větší než menší, takže se dalo očekávat, že by se mohlo časem i trochu scvrknout a sedlo by lépe. Zároveň jsem dostal jasné instrukce o tom, abych dbal na jakous takous čistotu darovaného oblečení, ale ani jsem neměl v plánu ho vyválet někde poblíž.
Beru na vědomí,
potvrdil jsem výdejčímu a hodil si batoh s plnou polní na záda, povlečení chytil do ruky a vyrazil ven, abych tu nebrzdil přijímací proces.
Venku už čekalo několik dalších jedinců, kteří si prošli přijímacím procesem přede mnou. Rozhodl jsem se věnovat jim částečnou pozornost, abych získal povědomí o svých kolezích, zatímco jsem se snažil natočit tak, aby vítr šel do zad a tedy do batohu, což by mi mohlo poskytnout částečné krytí před jeho mrazem.
Jsem zvědav, kdy nám řeknou i něco víc ohledně toho, co mají v plánu. Zatím je to jenom udělej tohle, běž tamhle, projdi tamtudy a počkej tam,
uvažoval jsem nad současným průběhem přijímače a celkového přístupu armády. Informace mi přišly jako důležitá součást každé strategie, boje a vlastně i života. Jejich absence mi tedy nepřidala jako příliš vhodná, ale bylo dost možné, že se to pokusí někdo v nejbližší době napravit. Teď mi prostě nezbývalo nic jiného než čekat na to, co se bude dít a pomalu překračovat, abych se udržel při nějaké slušné teplotě a zbytečně neprochladl.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Přijímací objekt
Dál jste stáli na větru, dokud vás nebyl asi dvojnásobek co v původní skupince, ve které jste přišli z kosmoportu, evidentně vás skládali z různých míst dohromady.
Poté přišel jeden z droidů.
Následujte mne.
Bylo mírně zvláštní, že nemluvil s, pro droidy typickou, zdvořilostí, ale na druhou stranu, toto byla armáda.
Dovedl vás k jedné z budov.
Zde se ubytujte.
Oznámil a okamžitě odběhl.
Vevnitř byla dlouhá místnost, na šířku budovy, s cca 50 palandami po obou stranách. U každé palandy stály skříňky. Vzhledem k tomu, že zde bylo zatím jen několik dalších branců mohli jste si zatím vybrat ležení kde jste chtěli.
Ti co zde už byli, nevypadali, že by měli více informací než vy, a tak si zatím jen povídali a poznávali se, popřípadě prohlíželi svou nově nabytou výzbroj.
Jediné co věděli navíc bylo, že nemáte opouštět tuto ubikaci.
Na konci místnosti byly dveře, které vedli k hygienickým zařízením, tj. ke sprchám, umývárně a toaletám.
Dál jste stáli na větru, dokud vás nebyl asi dvojnásobek co v původní skupince, ve které jste přišli z kosmoportu, evidentně vás skládali z různých míst dohromady.
Poté přišel jeden z droidů.
Následujte mne.
Bylo mírně zvláštní, že nemluvil s, pro droidy typickou, zdvořilostí, ale na druhou stranu, toto byla armáda.
Dovedl vás k jedné z budov.
Zde se ubytujte.
Oznámil a okamžitě odběhl.
Vevnitř byla dlouhá místnost, na šířku budovy, s cca 50 palandami po obou stranách. U každé palandy stály skříňky. Vzhledem k tomu, že zde bylo zatím jen několik dalších branců mohli jste si zatím vybrat ležení kde jste chtěli.
Ti co zde už byli, nevypadali, že by měli více informací než vy, a tak si zatím jen povídali a poznávali se, popřípadě prohlíželi svou nově nabytou výzbroj.
Jediné co věděli navíc bylo, že nemáte opouštět tuto ubikaci.
Na konci místnosti byly dveře, které vedli k hygienickým zařízením, tj. ke sprchám, umývárně a toaletám.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Přijímací objekt:
Čekání venku nepatřilo mezi nepříjemné, ale drobný pohyb mě udržel v přípustném stavu do doby, než jsme se nashromáždili do dostatečně velké skupiny na to, aby se někdo rozhodl nás instruovat dále. Tím někým byl obyčejný droid bez zdvořilostního modulu, což jsem uvítal.
Mnohem lepší než protokolární droidi, kteří na vysvětlení "běžte doprava" potřebují sestavit pětiminutovou přednášku,
neodpustil jsem myšlenku, která mě vedla k tomu, že praktičtější droidy jsem uznával mnohem více. Samozřejmě mi bylo jasné, že překladači mají svoji významnou roli, ale měli by plnit především ji a ne zbytečně řečnit o bitu či nebitu.
Droid nás zavedl do našeho "nového domova" - velké místnosti pro velké množství lidí. místnosti jsem věnoval jenom rychlý pohled a zamířili někam zhruba doprostřed a na stranu, kam dopadají sluneční paprsky z rána. Preferoval jsem i palandu nahoře, i když jsem na tom netrval, pokud bych měl pozici dle místa, kde jsem chtěl.
Prostředek jsem si samozřejmě chtěl vybrat z konkrétních důvodů - je to stejně daleko, jako blízko k oběma dveřím z místnosti. Stranu se sluncem ráno proto, aby mě případně pomáhalo ráno budit a večer jsem mohl jednodušeji usínat ve stínu. A tu hořejší bych rád jen proto, že má echani potom větší nadhled na situaci.
Na představování jsem byl připraven reagovat podáním ruky a přednesením svého jména, ale nejprve jsem si chtěl složit své věci a dát je na své místo. V podvědomí mi něco říkalo, že se tu k nám nebudou chovat nikterak shovívavě a radši jsem chtěl mít vše připraveno, abych mohl někam vyrazit. Teprve poté bych se rozhlížel po svém okolí a svých nových sousedech a pokoušel se jim představit a zjistit něco více.
Čekání venku nepatřilo mezi nepříjemné, ale drobný pohyb mě udržel v přípustném stavu do doby, než jsme se nashromáždili do dostatečně velké skupiny na to, aby se někdo rozhodl nás instruovat dále. Tím někým byl obyčejný droid bez zdvořilostního modulu, což jsem uvítal.
Mnohem lepší než protokolární droidi, kteří na vysvětlení "běžte doprava" potřebují sestavit pětiminutovou přednášku,
neodpustil jsem myšlenku, která mě vedla k tomu, že praktičtější droidy jsem uznával mnohem více. Samozřejmě mi bylo jasné, že překladači mají svoji významnou roli, ale měli by plnit především ji a ne zbytečně řečnit o bitu či nebitu.
Droid nás zavedl do našeho "nového domova" - velké místnosti pro velké množství lidí. místnosti jsem věnoval jenom rychlý pohled a zamířili někam zhruba doprostřed a na stranu, kam dopadají sluneční paprsky z rána. Preferoval jsem i palandu nahoře, i když jsem na tom netrval, pokud bych měl pozici dle místa, kde jsem chtěl.
Prostředek jsem si samozřejmě chtěl vybrat z konkrétních důvodů - je to stejně daleko, jako blízko k oběma dveřím z místnosti. Stranu se sluncem ráno proto, aby mě případně pomáhalo ráno budit a večer jsem mohl jednodušeji usínat ve stínu. A tu hořejší bych rád jen proto, že má echani potom větší nadhled na situaci.
Na představování jsem byl připraven reagovat podáním ruky a přednesením svého jména, ale nejprve jsem si chtěl složit své věci a dát je na své místo. V podvědomí mi něco říkalo, že se tu k nám nebudou chovat nikterak shovívavě a radši jsem chtěl mít vše připraveno, abych mohl někam vyrazit. Teprve poté bych se rozhlížel po svém okolí a svých nových sousedech a pokoušel se jim představit a zjistit něco více.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, kasárna
Vzhledem k tomu, že jsi zatím neměl moc věcí, jsi byl rychle vybalen. Hygienické zařízení se zde skládalo z několika toalet, dvou žlabů s kohoutky pro mytí rukou a podobně. A nakonec místnost fungující jako sprchy, bylo zde pouze několik sprch vysících ze stropu, takže o žádném soukromí během očisty nemohla být řeč.
Vzhledem k tomu že nic dalšího zde nebylo, vrátil ses zpět ke kavalci. Sešla se zde různorodá směska druhů, ale i charakterových typů. Postupně se trousily další skupinky, až byly obsazeny téměř všechny postele.
Lůžko pod tebou si obsadil velmi, ale velmi ukecaný twi'lek.
Už byl téměř večer, a protože někteří z vás od rána pořádně nejedli začali jste vážně uvažovat o večeři.
Z ničeho nic do místnosti vtrhla čtveřice desátníků.
Pozór! Tak zvedejte se sakra vy lemry líný, nebo vám máme poct?
Začaly okamžitě na vás řvát a vyhánět ven na plácek před budovou. Kdo chtěl vyběhnout ven bez čepice, byl okamžitě seřván a poslán zpět pro pokrývku hlavy, tož mezi vámi způsobilo ještě větší zmatky a strkání. Venku vás seřadili do několika řad, pro nástup a nadávkami a rozkazy každého vytáhli do předpisového pozoru.
Vše bylo za hlasitého řvaní a evidentního pohrdání vaším zmatkem.
Vzhledem k tomu, že jsi zatím neměl moc věcí, jsi byl rychle vybalen. Hygienické zařízení se zde skládalo z několika toalet, dvou žlabů s kohoutky pro mytí rukou a podobně. A nakonec místnost fungující jako sprchy, bylo zde pouze několik sprch vysících ze stropu, takže o žádném soukromí během očisty nemohla být řeč.
Vzhledem k tomu že nic dalšího zde nebylo, vrátil ses zpět ke kavalci. Sešla se zde různorodá směska druhů, ale i charakterových typů. Postupně se trousily další skupinky, až byly obsazeny téměř všechny postele.
Lůžko pod tebou si obsadil velmi, ale velmi ukecaný twi'lek.
Už byl téměř večer, a protože někteří z vás od rána pořádně nejedli začali jste vážně uvažovat o večeři.
Z ničeho nic do místnosti vtrhla čtveřice desátníků.
Pozór! Tak zvedejte se sakra vy lemry líný, nebo vám máme poct?
Začaly okamžitě na vás řvát a vyhánět ven na plácek před budovou. Kdo chtěl vyběhnout ven bez čepice, byl okamžitě seřván a poslán zpět pro pokrývku hlavy, tož mezi vámi způsobilo ještě větší zmatky a strkání. Venku vás seřadili do několika řad, pro nástup a nadávkami a rozkazy každého vytáhli do předpisového pozoru.
Vše bylo za hlasitého řvaní a evidentního pohrdání vaším zmatkem.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny:
Byl jsem spokojen s tím, že se mi povedlo ukořistit pozici, kterou jsem chtěl. Z "výběru" spolubydlícího jsem už tak nadšený nebyl, ale co jsem mohl nadělat, aniž bych tím nějak komplikoval okolní situaci. Nicméně v rámci okolí jsem pouze prohodil několik slov a věnoval se krátkému odpočinku, než se začalo spekulovat o jídle. Neshledával jsem to nikterak za špatný nápad a už jsem chystal seskočit z pryčny, když si to do místnosti nakráčelo několik desátníků.
Spousta jedinců začalo zmatkovat a rychle se oblékat. Chaos však vedl jenom k nepřipravenosti a zbytečně jsem se nehnal. Hlavním bylo správně si vše obléct, upevnit a zkontrolovat, než jsem mohl vyrazit ven. Díky rozvážnějšímu přístupu jsem si povšimnul, že nezbytným vybavením byla i čepice, takže jsem prošel okolo desátníků hned na první pokus. Fakt, že jsem nebyl první mě nikterak netrápil, i proto, že jsem rozhodně nepatřil mezi poslední. Na plácek jsem doběhl v lehčím tempu a krátce se i protahoval, jak to bylo možné, abych se trochu zahřál a mohl být připraven na větší námahu.
Těsně před jídlem, že by to nebyla náhoda?
uvažoval jsem, když jsem se zařadil do pozoru a čekal na další instrukce od některého z velících důstojníků. Během toho seřazování a tak jsem dospěl k dalšímu světlému bodu toho, proč se mi vyplatilo vyrazit po pořádném překontrolování věcí - nemusel jsem stát v pozoru a nechávat ztuhnout svaly příliš dlouho. V porovnání s těmi, kteří dorazili jako první, to určitě musela být drobná výhoda a nebylo sporu, že každá takováhle výhoda se během bitvy může hodit. A o to více při tréninku, protože ty bývaly mnohdy náročnější, jak jsem si sám užil během svých vlastních cvičení bojových dovedností pod taktovkou různých mistrů na Eshanu.
Byl jsem spokojen s tím, že se mi povedlo ukořistit pozici, kterou jsem chtěl. Z "výběru" spolubydlícího jsem už tak nadšený nebyl, ale co jsem mohl nadělat, aniž bych tím nějak komplikoval okolní situaci. Nicméně v rámci okolí jsem pouze prohodil několik slov a věnoval se krátkému odpočinku, než se začalo spekulovat o jídle. Neshledával jsem to nikterak za špatný nápad a už jsem chystal seskočit z pryčny, když si to do místnosti nakráčelo několik desátníků.
Spousta jedinců začalo zmatkovat a rychle se oblékat. Chaos však vedl jenom k nepřipravenosti a zbytečně jsem se nehnal. Hlavním bylo správně si vše obléct, upevnit a zkontrolovat, než jsem mohl vyrazit ven. Díky rozvážnějšímu přístupu jsem si povšimnul, že nezbytným vybavením byla i čepice, takže jsem prošel okolo desátníků hned na první pokus. Fakt, že jsem nebyl první mě nikterak netrápil, i proto, že jsem rozhodně nepatřil mezi poslední. Na plácek jsem doběhl v lehčím tempu a krátce se i protahoval, jak to bylo možné, abych se trochu zahřál a mohl být připraven na větší námahu.
Těsně před jídlem, že by to nebyla náhoda?
uvažoval jsem, když jsem se zařadil do pozoru a čekal na další instrukce od některého z velících důstojníků. Během toho seřazování a tak jsem dospěl k dalšímu světlému bodu toho, proč se mi vyplatilo vyrazit po pořádném překontrolování věcí - nemusel jsem stát v pozoru a nechávat ztuhnout svaly příliš dlouho. V porovnání s těmi, kteří dorazili jako první, to určitě musela být drobná výhoda a nebylo sporu, že každá takováhle výhoda se během bitvy může hodit. A o to více při tréninku, protože ty bývaly mnohdy náročnější, jak jsem si sám užil během svých vlastních cvičení bojových dovedností pod taktovkou různých mistrů na Eshanu.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny
V okamžik, kdy jste se seřadili, dorazil seržant.
Takže slečinky.
Oslovil vás.
Pár věcí, bez kterých do zítřejšího rána nepřežijete. Jakmile vyrazíte z nějaký budovy, budete mít na hlavě čepici. Výjimka je pouze tehdy, máte-li, v rámci výcviku, na hlavě helmu. V místnostech budete okamžitě smekat!
Upřesnil pravidlo, které jste již stačili pochytit.
Dále budete vždy a pouze tam kde máte a kdy máte! Pozdní příchody do zaměstnání nebudou tolerovány! Stejně tak se ve volném čase nebudete nikde toulat. Máteli osobní volno, jste na ubikaci! Kdo bude přistižen, že je tam, kde nemá bude bez milosti potrestán. Tresty volím většinou já, je-li nutnost do trestání někoho z vás zatahovat i vyšší hodnosti je to pro vás vždy problém.
Nezačal zrovna povzbudivě.
Zde, na Tanjay IV. stráví, část z vás, pravděpodobně následujícího půl roku.
Proč pravděpodobně?
Protože, pokud jste si nevšimli je válka a v takových situacích se výcviky zkracují. Výsadkářům však, kvůli rozmanitosti jejich výcviku, nebývá zkracován jejich pobyt zde, pokud nejde už vše opravdu do sraček.
Proč část z vás?
Každý kurz v průběhu opouští několik branců, ať na vlastní žádost, či ze zdravotních důvodů, anebo prostě na to nemjí být výsadkáři. Plus, to že skáčete z několika kilometrové výšky má za následky to, že jednou za čas někoho seškrábneme ze země a pošleme domů v pytli.
Z toho, jak bez emocí pronesl poslední větu tě poněkud zamrazilo.
Je jedno, proč ste tady, jesli ste nalítli na hezký kecy verbířů, myslíte si, že je to vaše občanská povinnost, nebo ste tady jen na útěku před chomoutem. Všichni budete dostávat do těla stejně, kdo bude takovej srab, že to nevydrží, může vždy odejít uličkou hamby a už nás nikdyneuvidí, poté bude přeřazen k podřadnějším složkám armády, nebo jí opustí rovnou, to dle jeho typu úvazku a oučasné vojenské situace.
Dále na ubikaci budete neustále udržovat pořádek, vzhledem k tomu, že ještě nemáte veškerou výzbroj, je dnešní noc jediná, kdy nemusíte mít sbalenou a připravenou plnou polní. jakmile zítra dofasujete zbytek výstroje budete muset ji být schopni kdykoliv vzít a absolvovat s ní výcvik, či může být, ve dne v noci, podrobena prohlídce. výmluvy, proč není kompletní a podobně, nás nezajímají.
Jak mluvil, pomalu před vámi procházel a každého pečlivě zkoumal.
Budete-li na ubikace a nějaká vyšší hodnost vstoupí, ten co spí vpravo dole a ž u dveří zahlásí nástup a pozor. odejde-li dotyčný z výcviku, bude jeho postel obsazena někým z ostatních. Jakmile bude zahlášen nástup, všichni naběhnou okamžitě ke svým lůžkům, ten co spí dole u pravé nohy postele, kdo si užívá luxusní vyhlídky u levé.
Na nástup se dostavíte okamžitě! Nikoho nezajímá, jestli ste zrovna ve sprše, nebo si honíte flaxu na záchodě. Budete na místě stát okamžitě!
Seržant akorát dokončil svou prohlídku u posledního v řadě. Měl v tom evidentně praxi, že mu to hezky vyšlo. Poté od vás poodstoupil.
Je vám vše jasné?
Jako odpověď se mu dostalo nesourodé zabručení, skombinované s kladnými, občas i zápornými, potvrzeními.
Desátníci nečekali a opět mezi vás vlétli jak šílení. Z hlasitého řevu, co mnoho z vás již notně nahlodával, jste si odneli v podstatě jen to, že na takovéto otázky máte odpovídat sborově Ano, pane! a že mezi ano a pane má být přesně dané mezera, s tím že by někdo chtěl říci ne se evidentně nepočítalo, schválně nepočítalo.
Zeptám se vás tedy ještě jednou. Je vám vše jasné?
Tentokrát se výcvikovým instruktorům onoho Ano, pane! dostalo, ale ne dostatečně sborově, takže jste si to museli svakrát zopakovat, než byli spokojení.
Nastala chvíle ticha, kdy si vás všichni poddůstojníci prohlíželi.
V okamžik, kdy jste se seřadili, dorazil seržant.
Takže slečinky.
Oslovil vás.
Pár věcí, bez kterých do zítřejšího rána nepřežijete. Jakmile vyrazíte z nějaký budovy, budete mít na hlavě čepici. Výjimka je pouze tehdy, máte-li, v rámci výcviku, na hlavě helmu. V místnostech budete okamžitě smekat!
Upřesnil pravidlo, které jste již stačili pochytit.
Dále budete vždy a pouze tam kde máte a kdy máte! Pozdní příchody do zaměstnání nebudou tolerovány! Stejně tak se ve volném čase nebudete nikde toulat. Máteli osobní volno, jste na ubikaci! Kdo bude přistižen, že je tam, kde nemá bude bez milosti potrestán. Tresty volím většinou já, je-li nutnost do trestání někoho z vás zatahovat i vyšší hodnosti je to pro vás vždy problém.
Nezačal zrovna povzbudivě.
Zde, na Tanjay IV. stráví, část z vás, pravděpodobně následujícího půl roku.
Proč pravděpodobně?
Protože, pokud jste si nevšimli je válka a v takových situacích se výcviky zkracují. Výsadkářům však, kvůli rozmanitosti jejich výcviku, nebývá zkracován jejich pobyt zde, pokud nejde už vše opravdu do sraček.
Proč část z vás?
Každý kurz v průběhu opouští několik branců, ať na vlastní žádost, či ze zdravotních důvodů, anebo prostě na to nemjí být výsadkáři. Plus, to že skáčete z několika kilometrové výšky má za následky to, že jednou za čas někoho seškrábneme ze země a pošleme domů v pytli.
Z toho, jak bez emocí pronesl poslední větu tě poněkud zamrazilo.
Je jedno, proč ste tady, jesli ste nalítli na hezký kecy verbířů, myslíte si, že je to vaše občanská povinnost, nebo ste tady jen na útěku před chomoutem. Všichni budete dostávat do těla stejně, kdo bude takovej srab, že to nevydrží, může vždy odejít uličkou hamby a už nás nikdyneuvidí, poté bude přeřazen k podřadnějším složkám armády, nebo jí opustí rovnou, to dle jeho typu úvazku a oučasné vojenské situace.
Dále na ubikaci budete neustále udržovat pořádek, vzhledem k tomu, že ještě nemáte veškerou výzbroj, je dnešní noc jediná, kdy nemusíte mít sbalenou a připravenou plnou polní. jakmile zítra dofasujete zbytek výstroje budete muset ji být schopni kdykoliv vzít a absolvovat s ní výcvik, či může být, ve dne v noci, podrobena prohlídce. výmluvy, proč není kompletní a podobně, nás nezajímají.
Jak mluvil, pomalu před vámi procházel a každého pečlivě zkoumal.
Budete-li na ubikace a nějaká vyšší hodnost vstoupí, ten co spí vpravo dole a ž u dveří zahlásí nástup a pozor. odejde-li dotyčný z výcviku, bude jeho postel obsazena někým z ostatních. Jakmile bude zahlášen nástup, všichni naběhnou okamžitě ke svým lůžkům, ten co spí dole u pravé nohy postele, kdo si užívá luxusní vyhlídky u levé.
Na nástup se dostavíte okamžitě! Nikoho nezajímá, jestli ste zrovna ve sprše, nebo si honíte flaxu na záchodě. Budete na místě stát okamžitě!
Seržant akorát dokončil svou prohlídku u posledního v řadě. Měl v tom evidentně praxi, že mu to hezky vyšlo. Poté od vás poodstoupil.
Je vám vše jasné?
Jako odpověď se mu dostalo nesourodé zabručení, skombinované s kladnými, občas i zápornými, potvrzeními.
Desátníci nečekali a opět mezi vás vlétli jak šílení. Z hlasitého řevu, co mnoho z vás již notně nahlodával, jste si odneli v podstatě jen to, že na takovéto otázky máte odpovídat sborově Ano, pane! a že mezi ano a pane má být přesně dané mezera, s tím že by někdo chtěl říci ne se evidentně nepočítalo, schválně nepočítalo.
Zeptám se vás tedy ještě jednou. Je vám vše jasné?
Tentokrát se výcvikovým instruktorům onoho Ano, pane! dostalo, ale ne dostatečně sborově, takže jste si to museli svakrát zopakovat, než byli spokojení.
Nastala chvíle ticha, kdy si vás všichni poddůstojníci prohlíželi.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny:
Jakmile jsme byli seřazeni na nádvoří, tak nastalo něco jako úvodní a přivítací proslov od jednoho z výše postavených důstojníků. Ostatní se drželi v povzdálí, čímž jenom potvrzovali jeho nadřazenost nad nimi. Žil jsem dostatečně dlouho ve společnosti kladoucí důraz na hodnosti a postavení, abych tohle mohl vyčíst.
Koho by napadlo, že mě v tomhle věku budou napadat takovýhle blbiny,
zapřemýšlel jsem, zatímco důstojník hovořil o základních pravidlech. Postupně jsem si je sumarizoval pro sebe znovu v hlavě, která kromě místností, nikdy nesmí zůstat bez pokrývky hlavy.
Taky, kdo by se chtěl dívat, na ty naše plešaté palice,
neodpoustil jsem si další myšlenku, zatímco proslov pokračoval dále a informoval, že náš život je buď na ubikaci nebo na výcviku. S tím jsem nikterak neměl potíže, stejně jako s připravením plné polní. Docela mě zajímalo, co všechno bude plná polní obsahovat, ale toho se nejspíše dočkám až následující den.
Informace o tom, jaké jsou důvody odchodů a podobně, jsem nepovažoval za důležité, takže jsem je okamžitě vypouštěl, nicméně pravidla pro vstup vyšších hodností byly další věcí k zapamatování.
Spodní pravá, horní levá,
zopakoval jsem si v duchu a vybavil si ubytovnu a prostor okolo své postele, abych viděl kudy případně seskakovat bezpečně dolů. Bezpečně a rychle, protože jsem začínal mít pocit, že postupem času bude na rychlost kladen značný důraz.
Při první otázce, jestli je nám všechno jasné, jsem souhlasně mlčel. Instrukce byly jasné a většinou jsem mluvil jen tehdy, pokud jsem nesouhlasil.
Nicméně jeden poddůstojník mi nevěnoval příliš lichotivý pohled, takže jsem se při druhém opakování otázky přidal k ostatním a jasným a klidným hlasem odpověděl "Ano, pane". Nebyl důvod křičet, protože jsem považoval velícího důstojníka za v dostatečně dobrém zdravotním stavu, aby se na něj nemuselo křičet. Navíc mi to nepřišlo příliš zdvořilé a slušnost mezi kolegy musí do nějaké míry panovat.
Když konečně skončilo salutování, mohl jsem se vrátit do pozoru a setrvávat v něm pod pečlivým dohledem desátníků. Nebylo mi úplně jasné, čeho chtějí svým obhlížením okolo dosáhnout, nicméně jsem je nepozoroval a pouze jsem upíral zrak kupředu.
Jakmile jsme byli seřazeni na nádvoří, tak nastalo něco jako úvodní a přivítací proslov od jednoho z výše postavených důstojníků. Ostatní se drželi v povzdálí, čímž jenom potvrzovali jeho nadřazenost nad nimi. Žil jsem dostatečně dlouho ve společnosti kladoucí důraz na hodnosti a postavení, abych tohle mohl vyčíst.
Koho by napadlo, že mě v tomhle věku budou napadat takovýhle blbiny,
zapřemýšlel jsem, zatímco důstojník hovořil o základních pravidlech. Postupně jsem si je sumarizoval pro sebe znovu v hlavě, která kromě místností, nikdy nesmí zůstat bez pokrývky hlavy.
Taky, kdo by se chtěl dívat, na ty naše plešaté palice,
neodpoustil jsem si další myšlenku, zatímco proslov pokračoval dále a informoval, že náš život je buď na ubikaci nebo na výcviku. S tím jsem nikterak neměl potíže, stejně jako s připravením plné polní. Docela mě zajímalo, co všechno bude plná polní obsahovat, ale toho se nejspíše dočkám až následující den.
Informace o tom, jaké jsou důvody odchodů a podobně, jsem nepovažoval za důležité, takže jsem je okamžitě vypouštěl, nicméně pravidla pro vstup vyšších hodností byly další věcí k zapamatování.
Spodní pravá, horní levá,
zopakoval jsem si v duchu a vybavil si ubytovnu a prostor okolo své postele, abych viděl kudy případně seskakovat bezpečně dolů. Bezpečně a rychle, protože jsem začínal mít pocit, že postupem času bude na rychlost kladen značný důraz.
Při první otázce, jestli je nám všechno jasné, jsem souhlasně mlčel. Instrukce byly jasné a většinou jsem mluvil jen tehdy, pokud jsem nesouhlasil.
Nicméně jeden poddůstojník mi nevěnoval příliš lichotivý pohled, takže jsem se při druhém opakování otázky přidal k ostatním a jasným a klidným hlasem odpověděl "Ano, pane". Nebyl důvod křičet, protože jsem považoval velícího důstojníka za v dostatečně dobrém zdravotním stavu, aby se na něj nemuselo křičet. Navíc mi to nepřišlo příliš zdvořilé a slušnost mezi kolegy musí do nějaké míry panovat.
Když konečně skončilo salutování, mohl jsem se vrátit do pozoru a setrvávat v něm pod pečlivým dohledem desátníků. Nebylo mi úplně jasné, čeho chtějí svým obhlížením okolo dosáhnout, nicméně jsem je nepozoroval a pouze jsem upíral zrak kupředu.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny
Hlasitost tvé odpovědi se jednomu desátníkovi nezdála a tak ti vše vyjasnil asi tak ze vzdálenosti tří centimetrů, že máš být hlasitější. Odolal jsi reflexu si obličej otřít od slin, bylo ti jasné, že by se to desátníkovi nelíbilo.
Čekání se prodlužovalo, už jste stáli vypnutí v pozoru několik minut a cítil jsi jak tvé tělo tuhne.
Pak jsi pochopil proč si vás jen tak prohlížejí. Oni stáli v pohovu, popřípadě se pomalu procházeli okolo vás a prohlíželi. Vy jste byli stále vypnutí v dosti nepříjemné póze. Oni čekali až se začnete ošívat a hýbat, aby vás za to mohli seřvat. Poznal jsi to nakonec z jejich zlomyslné jiskry v očích.
A nakonec se dočkali, jeden z branců nakonec nevydržel a přešlápl si. To spustilo hromadu řevu na jeho hlavu. Desátníci nečekali a jali se ho peskovat, že když je vyhlášen pozor, nesmí se nijak hýbat. Toho někteří další využili a zatímco se poddůstojníci věnovali nebohému kolegovi, sami se pokusili také ulevit svalům. Měli smůlu, instruktoři si všimli i jich.
Skončilo to hlasitým nadáváním na všechny vaše hlavy.
Nakonec přestali a zaveleli pohov. Tolik očekávané ulevení se dostavilo.
Tak, a aby jste neřekli, že tu jen postáváte a že sme vás dnes vůbec netrénovali, tak si uděláme takové uvítací patnácti kilometrové kolečko. A protože ste výsadkáři, tak se proběhnete jako výsadkáři.
Oznámil vám a překazil tak veškeré naděje na to, že dnes půjdete na večeři.
Co myslel tím, že se proběhnete jako výsadkáři jste pochopili když jste dorazili k pětikilometrovému okruhu.
Čekali tam na vás kusy permabetonu popruhem připojeným k postrojům, které jste si měli nasadit na trup a okolo rukou a nohou.
Instruktoři vám řekli, jak si je máte zapnout, ale podrobnosti, kde co máte jak moc utáhnout, si již nechali pro sebe, aby jste na ně přišli sami.
Výhled na patnácti kilometrový běh s několika kilogramy na popruhu za zády nebyl příliš lákavý.
Aspoň si vyzkoušíte jaký to je, mít padáky na zádech.
Posmíval se jeden z desátníků. Oni si je samozřejmě nebrali.
Hlasitost tvé odpovědi se jednomu desátníkovi nezdála a tak ti vše vyjasnil asi tak ze vzdálenosti tří centimetrů, že máš být hlasitější. Odolal jsi reflexu si obličej otřít od slin, bylo ti jasné, že by se to desátníkovi nelíbilo.
Čekání se prodlužovalo, už jste stáli vypnutí v pozoru několik minut a cítil jsi jak tvé tělo tuhne.
Pak jsi pochopil proč si vás jen tak prohlížejí. Oni stáli v pohovu, popřípadě se pomalu procházeli okolo vás a prohlíželi. Vy jste byli stále vypnutí v dosti nepříjemné póze. Oni čekali až se začnete ošívat a hýbat, aby vás za to mohli seřvat. Poznal jsi to nakonec z jejich zlomyslné jiskry v očích.
A nakonec se dočkali, jeden z branců nakonec nevydržel a přešlápl si. To spustilo hromadu řevu na jeho hlavu. Desátníci nečekali a jali se ho peskovat, že když je vyhlášen pozor, nesmí se nijak hýbat. Toho někteří další využili a zatímco se poddůstojníci věnovali nebohému kolegovi, sami se pokusili také ulevit svalům. Měli smůlu, instruktoři si všimli i jich.
Skončilo to hlasitým nadáváním na všechny vaše hlavy.
Nakonec přestali a zaveleli pohov. Tolik očekávané ulevení se dostavilo.
Tak, a aby jste neřekli, že tu jen postáváte a že sme vás dnes vůbec netrénovali, tak si uděláme takové uvítací patnácti kilometrové kolečko. A protože ste výsadkáři, tak se proběhnete jako výsadkáři.
Oznámil vám a překazil tak veškeré naděje na to, že dnes půjdete na večeři.
Co myslel tím, že se proběhnete jako výsadkáři jste pochopili když jste dorazili k pětikilometrovému okruhu.
Čekali tam na vás kusy permabetonu popruhem připojeným k postrojům, které jste si měli nasadit na trup a okolo rukou a nohou.
Instruktoři vám řekli, jak si je máte zapnout, ale podrobnosti, kde co máte jak moc utáhnout, si již nechali pro sebe, aby jste na ně přišli sami.
Výhled na patnácti kilometrový běh s několika kilogramy na popruhu za zády nebyl příliš lákavý.
Aspoň si vyzkoušíte jaký to je, mít padáky na zádech.
Posmíval se jeden z desátníků. Oni si je samozřejmě nebrali.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny:
Nevyčištěné zuby a prskání desátníka jsem si dost dobře zapamatoval a doufal jsem, že budu mít možnost tohoto muže potkat při nějakém souboji. Samozřejmostí bylo nejprve si ho prohlédnout při boji s někým jiným, nicméně echanijské způsoby odplaty jsou tvrdší, než kdybych mu opětovně plivnul do tváře.
Ne, že bych nechtěl ...
pomyslel jsem si, zatímco jsme dál tvrdli v pozoru a to jen kvůli titěrnému důvodu. Nicméně tímto dokazováním, kdo je tu vyšší hodnost, si u mě žádný z těchto desátníků respekt nezískal. Nicméně pohov a zavelení k pohybu jsem přivítal.
Vzdálenost pro mě nehrála tolik roli, ale zátěž už byla zajímavější. Samozřejmě jsem si nejprve popruhy prohlédl, abych zjistil, jestli budou dobře vyvážené a hlavně nebudou překážet hlavním kloubům, které potřebuji k pohybu. Upnout jsem si hodlal těsně, ale s drobnou vůlí, abych měl trochu prostoru pro stah svalstva. Nicméně klíčová byla pevnost popruhu, aby neměl tendenci povolovat či se jinak ledabyle uvolňovat, což rozhodně nebylo vítaným prvkem.
A padáky taháme na nohou a rukou ...
pomyslel jsem si při připevňování permabetonu na tělo, když jsem slyšel komentář dalšího z desátníků. Až to v echanim evokovalo pocit, že desátníkem se může stát jenom arogantní tupý jedinec, který se ke svému mužstvu nepřipojí a jen využije všech možností, aby ho mohl komandovat.
Z toho, že se k nám ani jeden z těch desátníků nepřipojil v plné zátěži, jsem neměl moc dobrý pocit a opět se našel o důvod víc nemít je rád.
Nicméně před během jsem nesměl zapomenout na rozhýbání se a krátké zahřátí se, abych se hodlal přidat k první vyrazivší skupince. Z počátku bych navíc plánoval zkoumat připevněné zátěží, abych s tím mohl případně ještě něco udělat a zkorigovat to.
Nevyčištěné zuby a prskání desátníka jsem si dost dobře zapamatoval a doufal jsem, že budu mít možnost tohoto muže potkat při nějakém souboji. Samozřejmostí bylo nejprve si ho prohlédnout při boji s někým jiným, nicméně echanijské způsoby odplaty jsou tvrdší, než kdybych mu opětovně plivnul do tváře.
Ne, že bych nechtěl ...
pomyslel jsem si, zatímco jsme dál tvrdli v pozoru a to jen kvůli titěrnému důvodu. Nicméně tímto dokazováním, kdo je tu vyšší hodnost, si u mě žádný z těchto desátníků respekt nezískal. Nicméně pohov a zavelení k pohybu jsem přivítal.
Vzdálenost pro mě nehrála tolik roli, ale zátěž už byla zajímavější. Samozřejmě jsem si nejprve popruhy prohlédl, abych zjistil, jestli budou dobře vyvážené a hlavně nebudou překážet hlavním kloubům, které potřebuji k pohybu. Upnout jsem si hodlal těsně, ale s drobnou vůlí, abych měl trochu prostoru pro stah svalstva. Nicméně klíčová byla pevnost popruhu, aby neměl tendenci povolovat či se jinak ledabyle uvolňovat, což rozhodně nebylo vítaným prvkem.
A padáky taháme na nohou a rukou ...
pomyslel jsem si při připevňování permabetonu na tělo, když jsem slyšel komentář dalšího z desátníků. Až to v echanim evokovalo pocit, že desátníkem se může stát jenom arogantní tupý jedinec, který se ke svému mužstvu nepřipojí a jen využije všech možností, aby ho mohl komandovat.
Z toho, že se k nám ani jeden z těch desátníků nepřipojil v plné zátěži, jsem neměl moc dobrý pocit a opět se našel o důvod víc nemít je rád.
Nicméně před během jsem nesměl zapomenout na rozhýbání se a krátké zahřátí se, abych se hodlal přidat k první vyrazivší skupince. Z počátku bych navíc plánoval zkoumat připevněné zátěží, abych s tím mohl případně ještě něco udělat a zkorigovat to.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny
Mírně tě překvapilo, že instruktoři nenechali běžet několik prvních připravených napřed a že jste museli počkat až se připraví všichni.
Pochopil jsi to jakmile jste vyběhli.
Instruktoři totiž okolo vás začali kroužit a shánět vás do malého hloučku.
To že jste měli zátěže na popruhu, které jste táhli za sebou, vám dost vadilo. Byli jste totiž v tak těsném hloučku, že jste si neustále kopali do kamenů, co jste za sebou táhli a popruhy jste se za sebe zachytávali.
Postroj jsi si musel mírně upravit, aby se ti běželo o něco lépe.
Tempo bylo navíc takové že mnozí dosti rychle začali přerývavě dýchat a upřímně, nevěřil jsi že doběhnou.
Desátníci vás mezitím obíhali a neúnavně křičeli na každého kdo se chtěl mírně vzdálit ze skupinky, aby jste si tolik nepřekáželi.
To znamenalo, že naběhali o něco více než vy, a musel jsi i upřímně uznat, že to jak běhají po kamenitém povrchu pozadu, takovýmto tempem, bylo celkem působivé.
Cesta ubíhala nepříjemně, značky jednotlivých kilometrů jako by byly dál než by měli a zakopávání a škubání popruhů bylo stále častější, zatím jste měli štěstí a nikdo nezpůsobil hromadný pád. Bylo však dosti jasné, že je to jen otázka času, než k tomu dojde.
Mírně tě překvapilo, že instruktoři nenechali běžet několik prvních připravených napřed a že jste museli počkat až se připraví všichni.
Pochopil jsi to jakmile jste vyběhli.
Instruktoři totiž okolo vás začali kroužit a shánět vás do malého hloučku.
To že jste měli zátěže na popruhu, které jste táhli za sebou, vám dost vadilo. Byli jste totiž v tak těsném hloučku, že jste si neustále kopali do kamenů, co jste za sebou táhli a popruhy jste se za sebe zachytávali.
Postroj jsi si musel mírně upravit, aby se ti běželo o něco lépe.
Tempo bylo navíc takové že mnozí dosti rychle začali přerývavě dýchat a upřímně, nevěřil jsi že doběhnou.
Desátníci vás mezitím obíhali a neúnavně křičeli na každého kdo se chtěl mírně vzdálit ze skupinky, aby jste si tolik nepřekáželi.
To znamenalo, že naběhali o něco více než vy, a musel jsi i upřímně uznat, že to jak běhají po kamenitém povrchu pozadu, takovýmto tempem, bylo celkem působivé.
Cesta ubíhala nepříjemně, značky jednotlivých kilometrů jako by byly dál než by měli a zakopávání a škubání popruhů bylo stále častější, zatím jste měli štěstí a nikdo nezpůsobil hromadný pád. Bylo však dosti jasné, že je to jen otázka času, než k tomu dojde.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Nádvoří kasárny:
Že bude nadcházející běh náročný - o tom jsem nepochyboval už předem, ale upravené podmínky, které nám velící připravili, to ještě více komplikovaly. Velice rychle mi došlo, že běžet uprostřed není vůbec dobrý nápad a snažil jsem se získat pozici při některém z krajů. To, že jsme se neměli vzdalovat od ostatních mi bylo rychle připomenuto, takže jsem se musel soustředit na to, abych se držel skupiny, ale pokud možno držel svou přívlač více do strany.
To znamenalo kontrolovat si prostor, kudy ji budu vláčet - hlídat si jedince před a za mnou a pokud možno držet ji stranou od ostatních. Ono ideální by bylo běžet maximálně v dvojřadě, kdy každá strana by měla zátěž hozenou na opačnou stranu. Nepochyboval jsem však, že by něco takového mělo nastat při tomto běhu.
Hlavně si hlídat ostatní,
opakoval jsem si a rozhodl se přizpůsobit tempo skupině. Chvilku jsem si dokonce pohrával s myšlenkou natlačit se dopředu a udávat tempo, jenže pořád bych nemohl kontrolovat ty za mnou a jejich případnou interakci s mým "padákem".
Kámen, kvůli němuž padáme - padák,
pobavila mě myšlenka, kterou jsem si uvědomil, abych se sám musel hned potýkat s drobnou ztrátou rovnováhy. Chvilka nesoustředění tedy mohla znamenat pád a o to víc jsem se musel soustředit potom. Občas si samozřejmě zkontrolovat dechovou frekvenci, letmo přehlédnout pohledem popruh a jeho pevnost a potom běžet dál.
Pozitivem alespoň byla angažovanost našich nadřízených, kteří konečně prokazovali své schopnosti i jinak, než jenom sekýrováním, byť v tom i nadále pokračovali. Pokud to ale nebylo neustále na vás, tak bylo docela jednoduché se naučit to ignorovat. Navíc, musel jsem se soustředit především na běh, pozici svou, svého kamene a tempo.
Že bude nadcházející běh náročný - o tom jsem nepochyboval už předem, ale upravené podmínky, které nám velící připravili, to ještě více komplikovaly. Velice rychle mi došlo, že běžet uprostřed není vůbec dobrý nápad a snažil jsem se získat pozici při některém z krajů. To, že jsme se neměli vzdalovat od ostatních mi bylo rychle připomenuto, takže jsem se musel soustředit na to, abych se držel skupiny, ale pokud možno držel svou přívlač více do strany.
To znamenalo kontrolovat si prostor, kudy ji budu vláčet - hlídat si jedince před a za mnou a pokud možno držet ji stranou od ostatních. Ono ideální by bylo běžet maximálně v dvojřadě, kdy každá strana by měla zátěž hozenou na opačnou stranu. Nepochyboval jsem však, že by něco takového mělo nastat při tomto běhu.
Hlavně si hlídat ostatní,
opakoval jsem si a rozhodl se přizpůsobit tempo skupině. Chvilku jsem si dokonce pohrával s myšlenkou natlačit se dopředu a udávat tempo, jenže pořád bych nemohl kontrolovat ty za mnou a jejich případnou interakci s mým "padákem".
Kámen, kvůli němuž padáme - padák,
pobavila mě myšlenka, kterou jsem si uvědomil, abych se sám musel hned potýkat s drobnou ztrátou rovnováhy. Chvilka nesoustředění tedy mohla znamenat pád a o to víc jsem se musel soustředit potom. Občas si samozřejmě zkontrolovat dechovou frekvenci, letmo přehlédnout pohledem popruh a jeho pevnost a potom běžet dál.
Pozitivem alespoň byla angažovanost našich nadřízených, kteří konečně prokazovali své schopnosti i jinak, než jenom sekýrováním, byť v tom i nadále pokračovali. Pokud to ale nebylo neustále na vás, tak bylo docela jednoduché se naučit to ignorovat. Navíc, musel jsem se soustředit především na běh, pozici svou, svého kamene a tempo.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, výcvikový polygon
Tvá snaha se probít na kraj byla úspěšná jen minimálně, v cestě na kraj ti bránily popruhy ostatních, nehledě na to, že i dost ostatních mělo podobný nápad, nehledě na to, že instruktoři se vám v cestách na kraj snažili výtkami zabránit. Víceméně opodstatněně, neboť několik méně opatrných pokusů končilo pádem nejen postupujícího, ale i toho přes nějž postupoval a pár nejbližších.
Když jste se dostali o pár kilometrů dále povedlo se vám již mírně sešikovat tak, že vám již nedělalo takové problémy postupovat sešikováni, i když jste měli stále co vylepšovat.
Náhle instruktoři značně zvýšili svou aktivitu pokřiků, a to tak, že vás nahnali nejen do těsnějšího chumlu, ale hlavně až na samý kraj dráhy, zpomalení, které kvůli tomu nastalo, jim nyní příliš nevadilo, hlavně že jste byli na straně.
Během okamžiku jsi pochopil proč. Okolo vás proběhla další skupinka, a museli jste jim udělat místo. Zřejmě to byli také paragáni, alespoň jste tak odhadovali podle toho, že měli také kameny za sebou, snad i větší než vy. Ač byli mnohem těsněji u sebe než vy a podle zaprášených mundůrů měli za sebou mnohem náročnější den než vy, prohnali se okolo vás dosti svižně. Pochopili jste že se jedná o kadety v pokročilejší fázi tréninku, nebyl jsi si však schopen představit, že by jste za pár týdnů, maximálně měsíců měli takto snadno vyběhávat. Zajímavé také bylo to, že jich bylo mnohem méně než vás, těžko říci, zda jich bylo méně hned od začátku, či měli tak vysoké ztráty až během výcviku, moc přemýšlet jste nad tím ale nemohli, neboť vaši instruktoři mírně povolili své požadavky na těsnost seskupení a požadovali nyní vyšší rychlost.
Postřehl jsi že někteří slabší jedinci již dáví vysílením. A to jste měli za sebou jen něco přes polovinu.
Tvá snaha se probít na kraj byla úspěšná jen minimálně, v cestě na kraj ti bránily popruhy ostatních, nehledě na to, že i dost ostatních mělo podobný nápad, nehledě na to, že instruktoři se vám v cestách na kraj snažili výtkami zabránit. Víceméně opodstatněně, neboť několik méně opatrných pokusů končilo pádem nejen postupujícího, ale i toho přes nějž postupoval a pár nejbližších.
Když jste se dostali o pár kilometrů dále povedlo se vám již mírně sešikovat tak, že vám již nedělalo takové problémy postupovat sešikováni, i když jste měli stále co vylepšovat.
Náhle instruktoři značně zvýšili svou aktivitu pokřiků, a to tak, že vás nahnali nejen do těsnějšího chumlu, ale hlavně až na samý kraj dráhy, zpomalení, které kvůli tomu nastalo, jim nyní příliš nevadilo, hlavně že jste byli na straně.
Během okamžiku jsi pochopil proč. Okolo vás proběhla další skupinka, a museli jste jim udělat místo. Zřejmě to byli také paragáni, alespoň jste tak odhadovali podle toho, že měli také kameny za sebou, snad i větší než vy. Ač byli mnohem těsněji u sebe než vy a podle zaprášených mundůrů měli za sebou mnohem náročnější den než vy, prohnali se okolo vás dosti svižně. Pochopili jste že se jedná o kadety v pokročilejší fázi tréninku, nebyl jsi si však schopen představit, že by jste za pár týdnů, maximálně měsíců měli takto snadno vyběhávat. Zajímavé také bylo to, že jich bylo mnohem méně než vás, těžko říci, zda jich bylo méně hned od začátku, či měli tak vysoké ztráty až během výcviku, moc přemýšlet jste nad tím ale nemohli, neboť vaši instruktoři mírně povolili své požadavky na těsnost seskupení a požadovali nyní vyšší rychlost.
Postřehl jsi že někteří slabší jedinci již dáví vysílením. A to jste měli za sebou jen něco přes polovinu.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Výcvikový polygon:
Běh pokračoval dál a v jednom momentě došlo k drobnému ztížení podmínek zúžením kvůli proti běžící skupině našich starších kolegů, jak se nakonec ukázalo. Tvrdý dril a zkušenosti se odrážely v jejich sehranosti a nebylo pochyb o tom, že byli bojovému nasazení mnohem blíže než my. I když okolo nás proběhli podstatně rychle, tak jsem se rozhodl jim věnovat co nejvíce pozornosti to bylo možné - oproti nám měli totiž s takovýmto během více zkušeností. Zajímal mě především způsob, jakým si držel kámen za sebou a jak se pohybovali vůči svým ostatním kolegům, což mi v dané chvíli mohlo dát asi nejvíc. Stejně tak, jako by mi to mohlo ušetřit spoustu sil, které jsem díky nějaké špatné technice mohl zbytečně ztrácet jinde.
V běhu jsme možná v půlce, otázkou je co bude potom?
napadlo mě totiž a vyhodnotil jsem si opět svou ne až tak lichotivou pozici. Prostředek se mi moc nelíbil, protože znamenal vyšší nároky na obezřetnost do všech směrů. Nešlo snad o to, že jsem se nechtěl zlepšovat, ale vrhnutím se do něčeho po hlavě zaručeného zlepšení nedosáhnete a když máte alespoň trochu jistější půdu pod nohama, tak se potom vždy vrhá o něco lépe.
Povolení na těsnost seskupení jsem se rozhodl využít co nejvíce a svou cestu v balíku jsem se nyní pokoušel pomalu koncipovat směrem do jedné strany a trochu vpřed, pokud mi na to stačily síly. Také jsem si začal dávat více pozor na odpadávající jedince a pokud by byli v mé blízkosti požadovaným směrem, tak zaujmout jejich pozice.
Tentokrát nebudu v dostání se na pozici spěchat, ale budu trpělivý a využiju šance,
přesvědčoval jsem se a čekal jsem na možné příležitosti. Co se uběhlé nebo zbývající vzdálenosti týkalo, tak v tomto ohledu jsem nechtěl nic vědět. Milníky pouze mají tendenci oslabovat pozornost nebo přimět k provedení nějaké hlouposti - mým hlavním cílem bylo nyní běžet co nejrozumněji za daných podmínek.
Běh pokračoval dál a v jednom momentě došlo k drobnému ztížení podmínek zúžením kvůli proti běžící skupině našich starších kolegů, jak se nakonec ukázalo. Tvrdý dril a zkušenosti se odrážely v jejich sehranosti a nebylo pochyb o tom, že byli bojovému nasazení mnohem blíže než my. I když okolo nás proběhli podstatně rychle, tak jsem se rozhodl jim věnovat co nejvíce pozornosti to bylo možné - oproti nám měli totiž s takovýmto během více zkušeností. Zajímal mě především způsob, jakým si držel kámen za sebou a jak se pohybovali vůči svým ostatním kolegům, což mi v dané chvíli mohlo dát asi nejvíc. Stejně tak, jako by mi to mohlo ušetřit spoustu sil, které jsem díky nějaké špatné technice mohl zbytečně ztrácet jinde.
V běhu jsme možná v půlce, otázkou je co bude potom?
napadlo mě totiž a vyhodnotil jsem si opět svou ne až tak lichotivou pozici. Prostředek se mi moc nelíbil, protože znamenal vyšší nároky na obezřetnost do všech směrů. Nešlo snad o to, že jsem se nechtěl zlepšovat, ale vrhnutím se do něčeho po hlavě zaručeného zlepšení nedosáhnete a když máte alespoň trochu jistější půdu pod nohama, tak se potom vždy vrhá o něco lépe.
Povolení na těsnost seskupení jsem se rozhodl využít co nejvíce a svou cestu v balíku jsem se nyní pokoušel pomalu koncipovat směrem do jedné strany a trochu vpřed, pokud mi na to stačily síly. Také jsem si začal dávat více pozor na odpadávající jedince a pokud by byli v mé blízkosti požadovaným směrem, tak zaujmout jejich pozice.
Tentokrát nebudu v dostání se na pozici spěchat, ale budu trpělivý a využiju šance,
přesvědčoval jsem se a čekal jsem na možné příležitosti. Co se uběhlé nebo zbývající vzdálenosti týkalo, tak v tomto ohledu jsem nechtěl nic vědět. Milníky pouze mají tendenci oslabovat pozornost nebo přimět k provedení nějaké hlouposti - mým hlavním cílem bylo nyní běžet co nejrozumněji za daných podmínek.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Výcvikový polygon
Zrovna jste míjeli značku 10 kilometrů když se stalo, to co mnozí považovali za nevyhnutelné. Jeden z kadetů upadl. A protože to nebyl nikdo z těch na samém chvostu, ale jen o kousek před tebou, vzal sebou řetězovou reakcí prakticky celou skupinu.
Upadl jsi přes před tebou běžícího kolegu, hned na to přes tebe přeletěl další, co byl za tebou, okamžik, kdy přes tebe klouzal popruh a následně se ti dostalo drsné masáže od zátěže.
Instruktoři na nic nečekali, již v tom měli praxi, řvali na vás dokud jste se nebyli schopni všichni zvednout a rozmotat a mohli jste, nyní již poněkud kulhavě pokračovat dál.
V hlavě ti však stále mírně hučelo, jak jsi do ní dostal zátěží kolegy.
Zrovna jste míjeli značku 10 kilometrů když se stalo, to co mnozí považovali za nevyhnutelné. Jeden z kadetů upadl. A protože to nebyl nikdo z těch na samém chvostu, ale jen o kousek před tebou, vzal sebou řetězovou reakcí prakticky celou skupinu.
Upadl jsi přes před tebou běžícího kolegu, hned na to přes tebe přeletěl další, co byl za tebou, okamžik, kdy přes tebe klouzal popruh a následně se ti dostalo drsné masáže od zátěže.
Instruktoři na nic nečekali, již v tom měli praxi, řvali na vás dokud jste se nebyli schopni všichni zvednout a rozmotat a mohli jste, nyní již poněkud kulhavě pokračovat dál.
V hlavě ti však stále mírně hučelo, jak jsi do ní dostal zátěží kolegy.
Fortune favors the bold, and there ain't none so bold as people with nothin' to lose.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
Jury had decided, and you may as well, that fella like me should be roasted in hell.
Gentleman, welcome to Dubai.
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Jordiho (Eltianis)
Tanjay IV, Výcvikový polygon:
Bylo to v momentě, kdy jsem zrovna vycítil šanci probít se trochu kupředu na vhodnější pozici, když se to stalo - jeden z těch vpředu upadnul. Chystal jsem se zkusit uhnout do strany, jenomže tím směrem se zhroutil první zachytivší se do řetězového pádu a už nebylo jiné možnost, než také spadnout. Ať se mi to líbilo nebo, tak jsem k tomu musel co nejrychleji přistoupit tak, abych spadnul co možná nejlépe.
Pokud je tvůj pád v boji nevyhnutelný, tak se mu nebraň, ale přemýšlej jak spadneš a jak se zvedneš,
vybavil jsem si jednu z pouček během mých cvičení v minulosti na Eshanu a vyhlédl jsem si pozici, kdy přede mnou nejenomže nebyl žádný kámen, ale nespadl bych ani na nikoho jiného. A hlavně by se mi z dané pozice mělo lépe zvedat.
Když se dostalo ve vlně na mně, tak následovala relativně efektivní rybička trochu do strany, utlumení pádu rukama a uvolnění svalů v očekávání následujícího. Nebylo nikterak překvapivé, že jsem na sobě pocítil váhu dalšího kolegy. Jeho umění pádu však spočívalo v přeběhnutí přeze mne a zasažení mě jeho zátěží, což rozhodně nebylo nikterak příjemné. Kdybych neočekával podobný "útok", tak mi navíc mohl přivodit i nějaké zranění.
Co to je za vola?!
postěžoval jsem si pro sebe a jakmile byl k tomu prostor, začal se rychle zvedat, zkontroloval si zátěž a rozhodl se využít spadlých ostatních k tomu, abych získal lepší pozici více vpředu. Jen soustředit se na to, bylo náročnější, než by očekával a to díky bolesti hlavy od zásahu. Po tu chvíli jsem se rozhodl ji ignorovat s tím, že jakmile se dostaneme zpět do tempa, tak bych si tak nějak namátkově zkontroloval utržená zranění. Tedy za předpokladu, že by se neobjevilo nějaké výrazně omezující můj pohyb. Snažil jsem se hlavně vyhodnotit nutnost nějakého ošetření, omezení, které by zranění mohlo způsobovat a podobné věci. Řešit, kdo byl viníkem pádu, jsem rozhodně nehodlal, maximálně do té míry, abych byl nyní před danou osobou.
Bylo to v momentě, kdy jsem zrovna vycítil šanci probít se trochu kupředu na vhodnější pozici, když se to stalo - jeden z těch vpředu upadnul. Chystal jsem se zkusit uhnout do strany, jenomže tím směrem se zhroutil první zachytivší se do řetězového pádu a už nebylo jiné možnost, než také spadnout. Ať se mi to líbilo nebo, tak jsem k tomu musel co nejrychleji přistoupit tak, abych spadnul co možná nejlépe.
Pokud je tvůj pád v boji nevyhnutelný, tak se mu nebraň, ale přemýšlej jak spadneš a jak se zvedneš,
vybavil jsem si jednu z pouček během mých cvičení v minulosti na Eshanu a vyhlédl jsem si pozici, kdy přede mnou nejenomže nebyl žádný kámen, ale nespadl bych ani na nikoho jiného. A hlavně by se mi z dané pozice mělo lépe zvedat.
Když se dostalo ve vlně na mně, tak následovala relativně efektivní rybička trochu do strany, utlumení pádu rukama a uvolnění svalů v očekávání následujícího. Nebylo nikterak překvapivé, že jsem na sobě pocítil váhu dalšího kolegy. Jeho umění pádu však spočívalo v přeběhnutí přeze mne a zasažení mě jeho zátěží, což rozhodně nebylo nikterak příjemné. Kdybych neočekával podobný "útok", tak mi navíc mohl přivodit i nějaké zranění.
Co to je za vola?!
postěžoval jsem si pro sebe a jakmile byl k tomu prostor, začal se rychle zvedat, zkontroloval si zátěž a rozhodl se využít spadlých ostatních k tomu, abych získal lepší pozici více vpředu. Jen soustředit se na to, bylo náročnější, než by očekával a to díky bolesti hlavy od zásahu. Po tu chvíli jsem se rozhodl ji ignorovat s tím, že jakmile se dostaneme zpět do tempa, tak bych si tak nějak namátkově zkontroloval utržená zranění. Tedy za předpokladu, že by se neobjevilo nějaké výrazně omezující můj pohyb. Snažil jsem se hlavně vyhodnotit nutnost nějakého ošetření, omezení, které by zranění mohlo způsobovat a podobné věci. Řešit, kdo byl viníkem pádu, jsem rozhodně nehodlal, maximálně do té míry, abych byl nyní před danou osobou.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)