Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Moderátor: Moderátoři
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Tůňka ne až tak daleko od mýtiny:
Po předložení mého plánu vycházejícího z jejího nápadu jsem dostal od Frann požehnání k realizaci. Nebylo nutné déle váhat a po krátké úkloně jsem vyrazil hbitým tempem k místům, kde jsem tak často mohl pozorovat místní jeleny.
K mému štěstí byli u tůňky jako obvykle touhle dobou, což však bylo teprve prvním předpokladem ke splnění odvážného a smělého plánu, který jsem navrhnul Frann. O jeho skutečné realizaci jsem si totiž nebyl příliš jistý, i proto, že vždy jsem byl spíš pozorovatelem než aktérem.
Činný měl bych být, pokud chci i trochu žít a ne v opodál jen stát,
povzbudil jsem se větou, kterou jsem již dlouho nepoužil a mnohdy jsem ji slýchával od svých starších. Soustředil jsem tedy své vnímání a pomalým a vyrovnaným krokem vyrazil vpřed ke stádu.
V momentě, kdy by mě měl spatřit strážný samec, jsem se hodlal zastavit a zdlouhavě si s ním zahledět do očí. Přímý kontakt byl důležitý proto, abych je přesvědčil, že pro ně nejsem hrozbou.
Ublížit nechci vám, přítelem jsem,
opakoval jsem krůček po krůčku a soustředil se na své myšlenky i vnímání okolí, abych tento pocit dostal k tvorům naproti mně. Pokud by mi to dovolovali, tak bych kráčel blíže a blíže, než bych se mohl zastavit až před strážným samcem a nabídnout mu čerstvou rostlinu, která rostla nedaleko a tito jeleni ji velice rádi spásali.
Pomoc potřeboval bych, pro vás jen běh byl by to,
jsem byl připraven vysílat svým podvědomím, svými gesty a pocity, pokud by mi dovolil stanout před ním, aniž by se pokusil rozprchnout se svým stádem nebo snad i na mě zaútočit.
S touto variantou jsem musel vždy počítat a byl jsem připraven uskočit do strany, nebo se rychle stáhnout, kdyby se kontakt nepodařil. Tito tvorové totiž měli často spoustu výhrad proti jakémukoliv kontaktu s jinými živočišnými druhy a bylo lepší být připravený než naopak.
Po předložení mého plánu vycházejícího z jejího nápadu jsem dostal od Frann požehnání k realizaci. Nebylo nutné déle váhat a po krátké úkloně jsem vyrazil hbitým tempem k místům, kde jsem tak často mohl pozorovat místní jeleny.
K mému štěstí byli u tůňky jako obvykle touhle dobou, což však bylo teprve prvním předpokladem ke splnění odvážného a smělého plánu, který jsem navrhnul Frann. O jeho skutečné realizaci jsem si totiž nebyl příliš jistý, i proto, že vždy jsem byl spíš pozorovatelem než aktérem.
Činný měl bych být, pokud chci i trochu žít a ne v opodál jen stát,
povzbudil jsem se větou, kterou jsem již dlouho nepoužil a mnohdy jsem ji slýchával od svých starších. Soustředil jsem tedy své vnímání a pomalým a vyrovnaným krokem vyrazil vpřed ke stádu.
V momentě, kdy by mě měl spatřit strážný samec, jsem se hodlal zastavit a zdlouhavě si s ním zahledět do očí. Přímý kontakt byl důležitý proto, abych je přesvědčil, že pro ně nejsem hrozbou.
Ublížit nechci vám, přítelem jsem,
opakoval jsem krůček po krůčku a soustředil se na své myšlenky i vnímání okolí, abych tento pocit dostal k tvorům naproti mně. Pokud by mi to dovolovali, tak bych kráčel blíže a blíže, než bych se mohl zastavit až před strážným samcem a nabídnout mu čerstvou rostlinu, která rostla nedaleko a tito jeleni ji velice rádi spásali.
Pomoc potřeboval bych, pro vás jen běh byl by to,
jsem byl připraven vysílat svým podvědomím, svými gesty a pocity, pokud by mi dovolil stanout před ním, aniž by se pokusil rozprchnout se svým stádem nebo snad i na mě zaútočit.
S touto variantou jsem musel vždy počítat a byl jsem připraven uskočit do strany, nebo se rychle stáhnout, kdyby se kontakt nepodařil. Tito tvorové totiž měli často spoustu výhrad proti jakémukoliv kontaktu s jinými živočišnými druhy a bylo lepší být připravený než naopak.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah
Byl jsi již dostatečně sečtělý na to, aby ti bylo jasné, že metodou biče se nikdy nic nevyřeší. Navíc zvířata sama o sobě proti tobě nic neměla. Žili jste spolu takříkajíc ve vzájemné symbióze. Nebýt drsného prostředí, byla zdejší atmosféra téměř harmonická…
…
Týmy byly rozmístěny dle instrukcí. Vzhledem k tomu, že se nedělo nic významného, týmy se semkli do formací u transportérů a někde zahoukal sýček.
Následně se zem začala prudce otřásat. A z houštin a stromů vyběhlo a vylétlo veškeré obyvatelstvo. Vypadalo to, že nebyli dvakrát oslněni nově příchozími. Soudě podle skřeků a vyděšených výkřiků…
…
To tu máme bitvu o střed země, či co? Byla Frannina první myšlenka, když se situace dala do pohybu. Bylo třeba jednat rychle. Bylo jedno jak, důležité bylo dostat se k transportéru.
Jen doufám, že to skřítek zvládne…
Byl jsi již dostatečně sečtělý na to, aby ti bylo jasné, že metodou biče se nikdy nic nevyřeší. Navíc zvířata sama o sobě proti tobě nic neměla. Žili jste spolu takříkajíc ve vzájemné symbióze. Nebýt drsného prostředí, byla zdejší atmosféra téměř harmonická…
…
Týmy byly rozmístěny dle instrukcí. Vzhledem k tomu, že se nedělo nic významného, týmy se semkli do formací u transportérů a někde zahoukal sýček.
Následně se zem začala prudce otřásat. A z houštin a stromů vyběhlo a vylétlo veškeré obyvatelstvo. Vypadalo to, že nebyli dvakrát oslněni nově příchozími. Soudě podle skřeků a vyděšených výkřiků…
…
To tu máme bitvu o střed země, či co? Byla Frannina první myšlenka, když se situace dala do pohybu. Bylo třeba jednat rychle. Bylo jedno jak, důležité bylo dostat se k transportéru.
Jen doufám, že to skřítek zvládne…
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Mýtina:
Když vůdce stáda ke mně vykročil mírným krokem, tak jsem se v duchu zaradoval a měl jsem sto chutí začít vesele tancovat a zahrát si na píšťalu. Ale na to nyní nebyl čas, protože bylo potřeba jednat. Věnoval jsem tedy utrženou bylinu vůdci stáda. Ten ji ochotně přijal a dokonce mi nabízel, abych se svezl s ním v čele.
Během cesty oddělit se musím a byť jízdu s tebou rád bych si užil, tentokráte nemohu,
pomyslel jsem si vstřícně a soustředil se na pocit vděčnosti, abych dal jasně najevo své pocity. Stádo se začalo během chvilky formovat a chystat na divokou jízdu. Osobně jsem se rozhodl vybrat si mladého a menšího samce, který vypadal plný síly a odhodlání. I jemu jsem nabídl bylinu na seznámení a ochotně ji přijal, takže jsem zanedlouho mohl sedět v jeho hřbetu. Pomalu se nachyloval čas k tomu, abychom vyrazili a stádo se dalo do pohybu.
Během chvilky už veškeré okolí vědělo o našem pohybu a to včetně mnohých dravců. Ani jeden z nich se však neodhodlal k útoku - dobře věděli, že za této situace by to pro ně bylo sebevražedné a zbytečně by tím riskovali.
Bylo to jako jízda králů, nebo alespoň takhle jsem si ji představoval. Vznešeně vpředu plným tempem vpřed. Stádo běželo až překvapivě organizovaně, respektive takhle jsem to kdysi vnímal i já. Roky zkušeností, kdy se takhle spolu pohybují neustále, mladí se musí přizpůsobit, nebo mohou být zapomenuti a stát se kořistí. Hlavní úkol však byl na vedoucím skupiny, který určoval tempo podle potřeby - dnes však stejně jako ostatní zvolil o něco rychlejší.
Na mýtinu jsme se vřítili jako uragán a její dosavadní obyvatelé se sotva stačili divit. Výhodou velkého davu byl rychle se zvedající prach, což bylo ideální ve spojení s mými nenápadnými vlohy. Navedl jsem jej ke kraji, držel se přikrčen u něj a ve správný moment jsem seskočil a ve skrytu prachu se přemístil k nejbližší lodi, zatímco se ostatní jedinci okolo starali o stádo. Nyní přicházela ta nejtěžší část - najít Frann. Byl tu docela zmatek a nyní bylo potřeba zjistit, kde se nacházela, abych se k ní mohl připojit. Věřil jsem svým smyslům a doufal, že ji odhalím dříve, než budu odhalen já sám.
Když vůdce stáda ke mně vykročil mírným krokem, tak jsem se v duchu zaradoval a měl jsem sto chutí začít vesele tancovat a zahrát si na píšťalu. Ale na to nyní nebyl čas, protože bylo potřeba jednat. Věnoval jsem tedy utrženou bylinu vůdci stáda. Ten ji ochotně přijal a dokonce mi nabízel, abych se svezl s ním v čele.
Během cesty oddělit se musím a byť jízdu s tebou rád bych si užil, tentokráte nemohu,
pomyslel jsem si vstřícně a soustředil se na pocit vděčnosti, abych dal jasně najevo své pocity. Stádo se začalo během chvilky formovat a chystat na divokou jízdu. Osobně jsem se rozhodl vybrat si mladého a menšího samce, který vypadal plný síly a odhodlání. I jemu jsem nabídl bylinu na seznámení a ochotně ji přijal, takže jsem zanedlouho mohl sedět v jeho hřbetu. Pomalu se nachyloval čas k tomu, abychom vyrazili a stádo se dalo do pohybu.
Během chvilky už veškeré okolí vědělo o našem pohybu a to včetně mnohých dravců. Ani jeden z nich se však neodhodlal k útoku - dobře věděli, že za této situace by to pro ně bylo sebevražedné a zbytečně by tím riskovali.
Bylo to jako jízda králů, nebo alespoň takhle jsem si ji představoval. Vznešeně vpředu plným tempem vpřed. Stádo běželo až překvapivě organizovaně, respektive takhle jsem to kdysi vnímal i já. Roky zkušeností, kdy se takhle spolu pohybují neustále, mladí se musí přizpůsobit, nebo mohou být zapomenuti a stát se kořistí. Hlavní úkol však byl na vedoucím skupiny, který určoval tempo podle potřeby - dnes však stejně jako ostatní zvolil o něco rychlejší.
Na mýtinu jsme se vřítili jako uragán a její dosavadní obyvatelé se sotva stačili divit. Výhodou velkého davu byl rychle se zvedající prach, což bylo ideální ve spojení s mými nenápadnými vlohy. Navedl jsem jej ke kraji, držel se přikrčen u něj a ve správný moment jsem seskočil a ve skrytu prachu se přemístil k nejbližší lodi, zatímco se ostatní jedinci okolo starali o stádo. Nyní přicházela ta nejtěžší část - najít Frann. Byl tu docela zmatek a nyní bylo potřeba zjistit, kde se nacházela, abych se k ní mohl připojit. Věřil jsem svým smyslům a doufal, že ji odhalím dříve, než budu odhalen já sám.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Mýtina
Co tohle sakryš je, volný safari? Nebýt týhle prekérní situace, jako divák bych za takovou výučnou podívanou utratila pár kreditů.
Takové myšlenky si však nemohla dovolit. Už tak bylo značně obtížné se orientovat v tom zmatku. Frann střídavě se ukrývající mezi hustým porostem a vším tím humbukem. Vyhlédnutí odlehnuvšího transportu byla jasná volba. Dva krátké nádechy a Frann byla připravená…
…
Co to hergot…?!
Bacha!
Toto byly jen zlomky, které se nesly vzduchem. Několik rozumnějších se semklo do větší skupinky a snažili se čelit nájezdu přímo. Bohužel pro vás, většina transportéru byla zaparkována v úhledné řadě a vojáci je užívali jako kryt. Ovšem popravdě, jak dalece může vydržet transportér proti takové hoře běsů.
…
Bohužel pro Frann, ne všichni z jednotky si zachovali statečného ducha a oddělili se od skupiny a zamířili k vytypovanému transportéru. Díky výcviku, chladné hlavě a hlavně okolní vegetaci měla několik cenných vteřin náskok.
Dva vykutálenci utíkali přímočaře ke svému cíli. Za využití úkrytu se zjevila za oběma zběhlíky. Padl jeden uspěchaný výstřel který vzápětí však zanikl v celé té vřavě, která probíhala.
Co tohle sakryš je, volný safari? Nebýt týhle prekérní situace, jako divák bych za takovou výučnou podívanou utratila pár kreditů.
Takové myšlenky si však nemohla dovolit. Už tak bylo značně obtížné se orientovat v tom zmatku. Frann střídavě se ukrývající mezi hustým porostem a vším tím humbukem. Vyhlédnutí odlehnuvšího transportu byla jasná volba. Dva krátké nádechy a Frann byla připravená…
…
Co to hergot…?!
Bacha!
Toto byly jen zlomky, které se nesly vzduchem. Několik rozumnějších se semklo do větší skupinky a snažili se čelit nájezdu přímo. Bohužel pro vás, většina transportéru byla zaparkována v úhledné řadě a vojáci je užívali jako kryt. Ovšem popravdě, jak dalece může vydržet transportér proti takové hoře běsů.
…
Bohužel pro Frann, ne všichni z jednotky si zachovali statečného ducha a oddělili se od skupiny a zamířili k vytypovanému transportéru. Díky výcviku, chladné hlavě a hlavně okolní vegetaci měla několik cenných vteřin náskok.
Dva vykutálenci utíkali přímočaře ke svému cíli. Za využití úkrytu se zjevila za oběma zběhlíky. Padl jeden uspěchaný výstřel který vzápětí však zanikl v celé té vřavě, která probíhala.
Naposledy upravil(a) Garth Devilman dne 09.1.2015 10:09:15, celkem upraveno 1 x.
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Mýtina:
Když jsem se rozhodl oddělit od stáda, tak to byla snad jediná věc, která byla v tu chvíli výrazně organizovaná. Žoldáci také nepostrádali jistou míru organizace, ale i tak se jich pár oddělilo a jednalo na vlastní pěst. To se ukázalo jako problematické především pro Frann, před kterou se tak objevily další komplikace.
Než bych jí však mohl pomoct, tak jsem se musel soustředit na svůj vlastní postup k Frannině pozici. Naštěstí stádo zvedlo tak vysokou stěnu prachu, že pro mou vysokou postavu nebylo problém se v ní skrýt. Rychlými kroky jsem se přimotal k nejbližšími z transportérů a pamatujíc si pozici hlavního uskupení žoldáků jsem pokračoval dál směrem, kde jsem tušil Frann a tedy i naši společnou letenku pryč.
Vysoké traviny a nějaká doba, kdy jsem se musel nenápadně pohybovat v místních lesích, pláních a všeličems dalším, se mi nyní výtečně vyplácely a výtečně jsem tak zůstával skryt všem očím, které by se třeba byť jen náhodou, rozhodly podívat mým směrem. Konečně jsem před sebou viděl Frann, jak využila hluku a poradila si jedním ze dvou mužů, kteří se jí připletli do cesty.
Pomoci asi měl bych, kdy rychleji tak odcestovat budeme moci,
zamyslel jsem se rychle a podíval se po nějakém blízkém kamenu, abych se ho zmocnil a přichystal se k vrhu. Již jsem házel mnoho předmětů na různé vzdálenosti, ale něco uvnitř mi našeptával, jak a kdy hodit, což mi pomáhalo v zasažení toho správného cíle. Opět jsem tomu pocitu, tomu médiu napomáhajícímu mi na mých cestách, svěřil svou důvěru a nechal jej vést to správné časování, kdy kamenem hodit a s jakou silou. Mířil jsem na mužova záda a to takovou silou, aby to s ním zamávalo a Frann jej poté mohla omráčit. Pokud bych mířil na hlavu, mohl bych riskovat jeho zabití nebo vážný úraz, což byla asi poslední věc, kterou bych chtěl.
Jakmile by byl kámen vržen, sledoval bych jeho trasu pohledem a tlačil je svým přáním na místo, kam jsem se chtěl trefit. Věděl jsem, že můj druh může mít neobyčejné schopnosti, ale vždy jsme je museli objevit sami, protože s tím souviselo naše dospívání, jak bývá tradicí.
Když jsem se rozhodl oddělit od stáda, tak to byla snad jediná věc, která byla v tu chvíli výrazně organizovaná. Žoldáci také nepostrádali jistou míru organizace, ale i tak se jich pár oddělilo a jednalo na vlastní pěst. To se ukázalo jako problematické především pro Frann, před kterou se tak objevily další komplikace.
Než bych jí však mohl pomoct, tak jsem se musel soustředit na svůj vlastní postup k Frannině pozici. Naštěstí stádo zvedlo tak vysokou stěnu prachu, že pro mou vysokou postavu nebylo problém se v ní skrýt. Rychlými kroky jsem se přimotal k nejbližšími z transportérů a pamatujíc si pozici hlavního uskupení žoldáků jsem pokračoval dál směrem, kde jsem tušil Frann a tedy i naši společnou letenku pryč.
Vysoké traviny a nějaká doba, kdy jsem se musel nenápadně pohybovat v místních lesích, pláních a všeličems dalším, se mi nyní výtečně vyplácely a výtečně jsem tak zůstával skryt všem očím, které by se třeba byť jen náhodou, rozhodly podívat mým směrem. Konečně jsem před sebou viděl Frann, jak využila hluku a poradila si jedním ze dvou mužů, kteří se jí připletli do cesty.
Pomoci asi měl bych, kdy rychleji tak odcestovat budeme moci,
zamyslel jsem se rychle a podíval se po nějakém blízkém kamenu, abych se ho zmocnil a přichystal se k vrhu. Již jsem házel mnoho předmětů na různé vzdálenosti, ale něco uvnitř mi našeptával, jak a kdy hodit, což mi pomáhalo v zasažení toho správného cíle. Opět jsem tomu pocitu, tomu médiu napomáhajícímu mi na mých cestách, svěřil svou důvěru a nechal jej vést to správné časování, kdy kamenem hodit a s jakou silou. Mířil jsem na mužova záda a to takovou silou, aby to s ním zamávalo a Frann jej poté mohla omráčit. Pokud bych mířil na hlavu, mohl bych riskovat jeho zabití nebo vážný úraz, což byla asi poslední věc, kterou bych chtěl.
Jakmile by byl kámen vržen, sledoval bych jeho trasu pohledem a tlačil je svým přáním na místo, kam jsem se chtěl trefit. Věděl jsem, že můj druh může mít neobyčejné schopnosti, ale vždy jsme je museli objevit sami, protože s tím souviselo naše dospívání, jak bývá tradicí.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Mýtina
Frann zaměstnaná s jedním problémem v podobě pacifikace střelce, jaksi opomněla na druhého, který se už zvedal a s pistolí v ruce chystal k výstřelu. Naštěstí pro naši udatnou bojovnici, existovali v tomto světě dobrosrdeční zelení skřítkové, byť s nepříliš dobrou muškou. Kámen zasáhl chudáka do hlavy a přinutil ho upadnout do bezvědomí.
Dias se mezitím, zbavila druhého protivníka, již nadobro a pokývla ti ve znamení poděkování. Následně se vydala dovnitř transportu. Bylo jen na tobě zdali ji budeš následovat…
____________________
Ano, můžeš i zůstat![Razz :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Frann zaměstnaná s jedním problémem v podobě pacifikace střelce, jaksi opomněla na druhého, který se už zvedal a s pistolí v ruce chystal k výstřelu. Naštěstí pro naši udatnou bojovnici, existovali v tomto světě dobrosrdeční zelení skřítkové, byť s nepříliš dobrou muškou. Kámen zasáhl chudáka do hlavy a přinutil ho upadnout do bezvědomí.
Dias se mezitím, zbavila druhého protivníka, již nadobro a pokývla ti ve znamení poděkování. Následně se vydala dovnitř transportu. Bylo jen na tobě zdali ji budeš následovat…
____________________
Ano, můžeš i zůstat
![Razz :P](./images/smilies/icon_razz.gif)
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Mýtina:
Cestu kamene jsem sledoval s úpěnlivostí a pečlivostí dravce shlížejícího z oblak na pláň. V jeden moment mi připadalo, že snad i trochu zahnul a vzlétnul o něco výše a zasáhnul můj cíl přímo do hlavy. Míchaly se ve mně v tu chvíli protichůdné emoce - radost nad nádherným zásahem a uměleckým hodem, proti lítosti nad zraněním, kterém jsem způsobil žoldákovi naproti mně. Alespoň v duchu jsem se mu omluvil, zatímco jsem sledoval Frann nastupovat do plavidla, které ještě nechávalo svou záď otevřenou.
Čas jít dále nastal již, nebo posečkat na světě tomto ještě bych měl ...
zeptal jsem se sám sebe a ohlédnul se na hluboké a obsáhlé lesy, které mě obklopovaly. Něco mi šeptalo, abych tu zůstal a dál studoval místní přírodu, ale pak jsem si vzpomněl na množství teček, které jsem v noci mohl sledovat na jasné obloze. Množství, možná nespočetné, možná blížící se počtu všech mravenců na planetě. Ale hlavně množství neznámého, záhadného a krásného, které bych tam mohl potkat, objevit a poznat.
Nedalo se tedy divit, že mě mé dlouhé nohy brzy velice rychle zavedly na palubu lodě, kterou si Frann vybrala pro cestu z této planety. Nebylo potřeba se vracet pro nějaká zavazadla, protože vše potřebné jsem měl s sebou a to další, to jsem mohl nalézt i kdekoliv jinde.
Zdá se, že cestu společnou mít budeme. Pokud námitek nemáte-li, tak s vámi svezl bych se, neb další planety potřeba navštívit je a že jich plno v galaxii této jest. A když dobře poletíte, na flétnu zahrát vám mohu, abychom si cestu zpříjemnili a ulevili si od odletu tohoto spěšného,
usmál jsem se vřele, zatímco jsem kráčel směrem ke kokpitu a hovořil jsem na Frann. Zároveň jsem očekával, že by mohla prudce odstartovat a byl jsem připraven se pro všechny případy pokrčit nebo se něčeho pevně chytit. Rozhodně bych nemusel očekávat nic horšího, než jízdu na Terronovi, jenž výrazně vyšší než já byl.
Cestu kamene jsem sledoval s úpěnlivostí a pečlivostí dravce shlížejícího z oblak na pláň. V jeden moment mi připadalo, že snad i trochu zahnul a vzlétnul o něco výše a zasáhnul můj cíl přímo do hlavy. Míchaly se ve mně v tu chvíli protichůdné emoce - radost nad nádherným zásahem a uměleckým hodem, proti lítosti nad zraněním, kterém jsem způsobil žoldákovi naproti mně. Alespoň v duchu jsem se mu omluvil, zatímco jsem sledoval Frann nastupovat do plavidla, které ještě nechávalo svou záď otevřenou.
Čas jít dále nastal již, nebo posečkat na světě tomto ještě bych měl ...
zeptal jsem se sám sebe a ohlédnul se na hluboké a obsáhlé lesy, které mě obklopovaly. Něco mi šeptalo, abych tu zůstal a dál studoval místní přírodu, ale pak jsem si vzpomněl na množství teček, které jsem v noci mohl sledovat na jasné obloze. Množství, možná nespočetné, možná blížící se počtu všech mravenců na planetě. Ale hlavně množství neznámého, záhadného a krásného, které bych tam mohl potkat, objevit a poznat.
Nedalo se tedy divit, že mě mé dlouhé nohy brzy velice rychle zavedly na palubu lodě, kterou si Frann vybrala pro cestu z této planety. Nebylo potřeba se vracet pro nějaká zavazadla, protože vše potřebné jsem měl s sebou a to další, to jsem mohl nalézt i kdekoliv jinde.
Zdá se, že cestu společnou mít budeme. Pokud námitek nemáte-li, tak s vámi svezl bych se, neb další planety potřeba navštívit je a že jich plno v galaxii této jest. A když dobře poletíte, na flétnu zahrát vám mohu, abychom si cestu zpříjemnili a ulevili si od odletu tohoto spěšného,
usmál jsem se vřele, zatímco jsem kráčel směrem ke kokpitu a hovořil jsem na Frann. Zároveň jsem očekával, že by mohla prudce odstartovat a byl jsem připraven se pro všechny případy pokrčit nebo se něčeho pevně chytit. Rozhodně bych nemusel očekávat nic horšího, než jízdu na Terronovi, jenž výrazně vyšší než já byl.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Odlet
Frann očividně spěchala, ale rozhodně ne natolik, aby nebyla schopna zareagovat na tvou nabídku. Přece jen byl venku celkem rozruch, ale to neznamenalo, že byste si měli udělat přestávku na čaj.
Kulturní vložka, zdálo se, že ji ta myšlenka zaujala. Už je to dlouho, co jsem slyšela čistou a poctivou muziku.
Po uvelebení se v kokpitu Frann zadala startovací sekvenci a se slovy:
…Amatéři,jste odstartovali.
Po chvíli zkoumání jsi mohl zjistit, že nalevo od pilota byla na stěně potutelně sekvence uvedena. Někdo měl očividně potíže s pamětí. Mezitím jste již pomalu, ale jistě vstoupili na orbitu planety.
Musí to být těžké opustit domov. Poznamenala tvoje společnice, když jste nechali i ten poslední obrys v závěsu.
Díky patřičné sekvenci se po chvíli objevil kýžený efekt v podobě rozmáznutých hvězd.
Frann očividně spěchala, ale rozhodně ne natolik, aby nebyla schopna zareagovat na tvou nabídku. Přece jen byl venku celkem rozruch, ale to neznamenalo, že byste si měli udělat přestávku na čaj.
Kulturní vložka, zdálo se, že ji ta myšlenka zaujala. Už je to dlouho, co jsem slyšela čistou a poctivou muziku.
Po uvelebení se v kokpitu Frann zadala startovací sekvenci a se slovy:
…Amatéři,jste odstartovali.
Po chvíli zkoumání jsi mohl zjistit, že nalevo od pilota byla na stěně potutelně sekvence uvedena. Někdo měl očividně potíže s pamětí. Mezitím jste již pomalu, ale jistě vstoupili na orbitu planety.
Musí to být těžké opustit domov. Poznamenala tvoje společnice, když jste nechali i ten poslední obrys v závěsu.
Díky patřičné sekvenci se po chvíli objevil kýžený efekt v podobě rozmáznutých hvězd.
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Yagobah, Orbita:
Start nepatřil k těm nejnáročnějším, co jsem mohl zažít a vlastně jsem si v klidu mohl dokráčet do kokpitu a najít si vhodné místo, kam bych se usadil. Díky mé skromnosti jsem nevyžadoval nic extrémně velkého a spokojil jsem se s místem druhého pilota, odkud jsem se mohl pokochat pomůcka, která Fran spoustu věcí usnadnila.
U sebe to mít, rozumnější by bylo,
pousmál jsem se, když jsem se rozhodl zareagovat na startovní sekvenci a pohled jsem upřel ven, abych ještě mohl spatřit poslední zbytky planety, kterou jsme právě opouštěli.
Fran trochu chybně zaujala stanovisko, že to byl můj domov ..
... vlastně pravdu dí, domovem po nějaký čas tato planeta mi byla ...
usoudil jsem nakonec, že vlastně tak daleko od pravdy nebyla. Přesto bylo zapotřebí její smýšlení trochu poupravit a vysvětlit ji alespoň část pravdy.
Dalším z mnoha domovů, tato planeta mi byla, neb mou domovskou ona není. Pár desítek let, co opustil jsem ji, už to jest, od té doby jsem pohroužen do cest,
zachichotal jsem se, když jsem si uvědomil, jaký povedený rým se mi povedlo složit. Co více, zapamatoval jsem si to, protože by z toho jednou mohla být pěkná píseň, až k ní vymyslím další rýmy.
Ale spíše povězte mi nyní, kam v tom vesmíru velikém letíme. Něco o sobě mi i říci můžete, neb příběhy rád poslouchám,
uvelebil jsem se pohodlněji ve svém sezení a vyzval jsem Fran, aby mi prozradila něco více o tom, kam nyní míříme. Pár míst a planet jsem už navštívil a rozbušilo se mi srdce při myšlence, kam bych se nyní mohl podívat a co nového bych se mohl naučit.
Start nepatřil k těm nejnáročnějším, co jsem mohl zažít a vlastně jsem si v klidu mohl dokráčet do kokpitu a najít si vhodné místo, kam bych se usadil. Díky mé skromnosti jsem nevyžadoval nic extrémně velkého a spokojil jsem se s místem druhého pilota, odkud jsem se mohl pokochat pomůcka, která Fran spoustu věcí usnadnila.
U sebe to mít, rozumnější by bylo,
pousmál jsem se, když jsem se rozhodl zareagovat na startovní sekvenci a pohled jsem upřel ven, abych ještě mohl spatřit poslední zbytky planety, kterou jsme právě opouštěli.
Fran trochu chybně zaujala stanovisko, že to byl můj domov ..
... vlastně pravdu dí, domovem po nějaký čas tato planeta mi byla ...
usoudil jsem nakonec, že vlastně tak daleko od pravdy nebyla. Přesto bylo zapotřebí její smýšlení trochu poupravit a vysvětlit ji alespoň část pravdy.
Dalším z mnoha domovů, tato planeta mi byla, neb mou domovskou ona není. Pár desítek let, co opustil jsem ji, už to jest, od té doby jsem pohroužen do cest,
zachichotal jsem se, když jsem si uvědomil, jaký povedený rým se mi povedlo složit. Co více, zapamatoval jsem si to, protože by z toho jednou mohla být pěkná píseň, až k ní vymyslím další rýmy.
Ale spíše povězte mi nyní, kam v tom vesmíru velikém letíme. Něco o sobě mi i říci můžete, neb příběhy rád poslouchám,
uvelebil jsem se pohodlněji ve svém sezení a vyzval jsem Fran, aby mi prozradila něco více o tom, kam nyní míříme. Pár míst a planet jsem už navštívil a rozbušilo se mi srdce při myšlence, kam bych se nyní mohl podívat a co nového bych se mohl naučit.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Na cestě kdoví kam
Zřejmě musí být něco zajímavého na zeleném skřítkovi, který jako by z oka vypadl dobrosrdečné postavičce. Frann se podivně zaleskl v očích. Byl to jen okamžik ale přesto cvičeným okem postřehnutelný.
Hádám, že cestovatel se ve vás nezapře, vždy zvědav. Prohodila s mírným úsměvem.
Snad se nebudu vychloubat, když řeknu, že jsem jedna z mála chytřejších bytostí v okruhu několika systémů. Byť si teď tak nepřipadám…
Opět ten smutný letmý úsměv. Na Yagobah jsem se vydala původně najít stopu mého otce a jeho přítele. Bohužel zpráva byla fingovaná. Veškeré zkušenosti jsem vyhodila oknem za naději. A narazila na vás.
Po této malé expoziční vsuvce Frann zkontrolovala navigační počítač a následně sáhla do kapsy od kalhot. Při bližším zkoumání mohls zjistit, že jde o jakýsi typ miniaturní rušičky. Rozhodně se nejednalo o typ, který by byl v koutech Galaxie běžně k dostání.
*3B_2*5C_8*0 ukazoval navigační počítač. Pokud ti bylo známo, žádný podobný systém neexistoval…
Zřejmě musí být něco zajímavého na zeleném skřítkovi, který jako by z oka vypadl dobrosrdečné postavičce. Frann se podivně zaleskl v očích. Byl to jen okamžik ale přesto cvičeným okem postřehnutelný.
Hádám, že cestovatel se ve vás nezapře, vždy zvědav. Prohodila s mírným úsměvem.
Snad se nebudu vychloubat, když řeknu, že jsem jedna z mála chytřejších bytostí v okruhu několika systémů. Byť si teď tak nepřipadám…
Opět ten smutný letmý úsměv. Na Yagobah jsem se vydala původně najít stopu mého otce a jeho přítele. Bohužel zpráva byla fingovaná. Veškeré zkušenosti jsem vyhodila oknem za naději. A narazila na vás.
Po této malé expoziční vsuvce Frann zkontrolovala navigační počítač a následně sáhla do kapsy od kalhot. Při bližším zkoumání mohls zjistit, že jde o jakýsi typ miniaturní rušičky. Rozhodně se nejednalo o typ, který by byl v koutech Galaxie běžně k dostání.
*3B_2*5C_8*0 ukazoval navigační počítač. Pokud ti bylo známo, žádný podobný systém neexistoval…
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Hyperprostor, Paluba "vypůjčené lodi":
Jakmile byla zmíněna má záliba v cestování, tak jsem musel krotit svou pýchu na svou zcestovalost, protože nejednou jsem si již na vlastní zkušenost spálil. Přílišné svědomí mě už nejednou málem stálo život a dobře jsem si to pamatoval, ve výsledku jsem se tedy jen uličnicky pousmál. Některé to občas i dost rozesmálo, protože jsem údajně při tom krčil ušima, ale přece bych si něčeho podobného všimnul, takže to byla asi jenom mýlka a chtěli mě tím škádlit.
Mnoho cestuji, to pravda jest. Tvory, druhy, různé osoby, rostliny, vše živé a pestré poznávám a studuji rád. Moudřejším a snad i chytřejším díky tomu stávám se. A chytrost záludná je. Jednou bohatě ji oplýváme, ondy za hlupáky hvěýdných rozměrů považovat nás lze. A mnohdy dokonce hloupým je dobré býti, neb životy to dovede zachrániti,
odpověděl jsem jí a trochu jsem se v křesle zavrtěl. Zauvažoval jsem, zda-li nejsem příliš hubený a židle mi není velká, ale stravu jsem měl jistě vyváženou.
Možná více kořínků mohl jsem jíst ..
zauvažoval jsem nad svými stravovacími návyky, abych se napomenul a vrátil se zpět k tématu. Souřadnice mi nic neříkaly a Frann také ničeho více neprozradila, ale povšiml jsem si jejího smutku, kdy zde doufala v nalezení nějakých informací. Vybavila mi mou rodinou, kterou jsem už dlouhá léta neviděl a byl jsem si jist, že tomu tak ještě zůstane, hlavně mou malou sestřičku, na níž jsem často myslel, jak asi vyrůstá a zda-li bude krásná jako naše matka, ale znalost skutečnosti mi byla na galaxie vzdálená.
Snad příliš nezklamal jsem vás, že jen na mne jste narazila. Možná však něco zjistila jste, neb zatím toho nejste si vědoma,
poukázal jsem na to, že mnohdy je odpověď nebo nápověda přímo před nosem, stačí si toho jenom všimnout.
Jakmile byla zmíněna má záliba v cestování, tak jsem musel krotit svou pýchu na svou zcestovalost, protože nejednou jsem si již na vlastní zkušenost spálil. Přílišné svědomí mě už nejednou málem stálo život a dobře jsem si to pamatoval, ve výsledku jsem se tedy jen uličnicky pousmál. Některé to občas i dost rozesmálo, protože jsem údajně při tom krčil ušima, ale přece bych si něčeho podobného všimnul, takže to byla asi jenom mýlka a chtěli mě tím škádlit.
Mnoho cestuji, to pravda jest. Tvory, druhy, různé osoby, rostliny, vše živé a pestré poznávám a studuji rád. Moudřejším a snad i chytřejším díky tomu stávám se. A chytrost záludná je. Jednou bohatě ji oplýváme, ondy za hlupáky hvěýdných rozměrů považovat nás lze. A mnohdy dokonce hloupým je dobré býti, neb životy to dovede zachrániti,
odpověděl jsem jí a trochu jsem se v křesle zavrtěl. Zauvažoval jsem, zda-li nejsem příliš hubený a židle mi není velká, ale stravu jsem měl jistě vyváženou.
Možná více kořínků mohl jsem jíst ..
zauvažoval jsem nad svými stravovacími návyky, abych se napomenul a vrátil se zpět k tématu. Souřadnice mi nic neříkaly a Frann také ničeho více neprozradila, ale povšiml jsem si jejího smutku, kdy zde doufala v nalezení nějakých informací. Vybavila mi mou rodinou, kterou jsem už dlouhá léta neviděl a byl jsem si jist, že tomu tak ještě zůstane, hlavně mou malou sestřičku, na níž jsem často myslel, jak asi vyrůstá a zda-li bude krásná jako naše matka, ale znalost skutečnosti mi byla na galaxie vzdálená.
Snad příliš nezklamal jsem vás, že jen na mne jste narazila. Možná však něco zjistila jste, neb zatím toho nejste si vědoma,
poukázal jsem na to, že mnohdy je odpověď nebo nápověda přímo před nosem, stačí si toho jenom všimnout.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Ledové Králoství
Frann nad tvým zamyšlením pokývala hlavou.
Jak jinak bychom ji také dokázali rozpoznat a vážit si ji…
Navigační počítač mezitím počal ohlašovat nutnost výskoku z hyperprostoru.
Nebojte, jsem za vás vděčná, kdo by nechtěl za společníka dobrosrdečného a moudrého skřítka?
Po výskoku začali počítače okamžitě bláznit a mohl sis taky na vlastní oči zjistit proč. Dostali jste se totiž do bludiště ledových úlomků a ker. Krásný, ale smrtící závoj pohybující se volně vesmírem. Pilotka tancovala s lodí, jako při baletním představení tvoříc si cestu tímto nádherným bludištěm.
Nevěděl jsi, jak dlouho takhle bezcílně plujete, až malý záchvěv v Síle ti dal obrys většího vraku lodi. Byla v dobrém stavu - zřejmě obyvatelná, ale nepojízdná. Při bližším zkoumání bylo možné zjistit, že šlo o formu starého křižníku. Frann mezitím počala navádět loď do zřejmě funkčního hangáru…
Frann nad tvým zamyšlením pokývala hlavou.
Jak jinak bychom ji také dokázali rozpoznat a vážit si ji…
Navigační počítač mezitím počal ohlašovat nutnost výskoku z hyperprostoru.
Nebojte, jsem za vás vděčná, kdo by nechtěl za společníka dobrosrdečného a moudrého skřítka?
Po výskoku začali počítače okamžitě bláznit a mohl sis taky na vlastní oči zjistit proč. Dostali jste se totiž do bludiště ledových úlomků a ker. Krásný, ale smrtící závoj pohybující se volně vesmírem. Pilotka tancovala s lodí, jako při baletním představení tvoříc si cestu tímto nádherným bludištěm.
Nevěděl jsi, jak dlouho takhle bezcílně plujete, až malý záchvěv v Síle ti dal obrys většího vraku lodi. Byla v dobrém stavu - zřejmě obyvatelná, ale nepojízdná. Při bližším zkoumání bylo možné zjistit, že šlo o formu starého křižníku. Frann mezitím počala navádět loď do zřejmě funkčního hangáru…
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Vesmír, Ledový systém:
Když jsem byl označen za skřítka, tak jsem se trochu zachmuřil. Cožpak neviděla, že jsem byl mladý, vysoký a více než průměrně pohledný. Samozřejmě bylo nutné brát v úvahu, že má rasa nebyla ve vesmíru tolik známá, ale že bych byl roven většinou přestárlé mýtické bytosti nepříliš vábného vzhledu, která někdy doprovázela hlavní hrdiny a pomáhala jim v jejich posláních.
Sice mnoho míst již navštívil jsem, seč stále mlád. Možná špičatých uší dostává se mi, přesto se skřítky maximálně kamarád jsem,
neodpustil jsem si nakonec poznámku, kdy mi prostě nedalo označení za skřítka klidné mysli.
Více jsem se už ale poté věnoval místu, do něhož jsme dorazili. Bylo to nádherné a okouzlující, skrze ledové úlomky se odráželo světlo a jak se lámalo, tak se rozpadalo do všech barev jeho spektra. Nepozorného pilota by to mohlo dokonce uchvátit natolik, že by se mohl zapomenout a naletět do některého z úlomků. Jeden z úlomků by určitě lodí neotřásl, ale víc by už mohlo vést k nějakému poškození.
Nicméně zkušenosti Frann v pilotováním tímto labyrintem byly jasně poznat skoro hned, protože loď vedla pevnou rukou a prakticky bylo vidět, že si cestu pamatovala. Nebo prostě byla natolik výtečná pilotka, nicméně jsem se v tomto případě rozhodl přiklánět k té první variantě.
Hmm, místo příhodné pro skrytí ta loď je. K někomu na návštěvu sem zavítáme, nebo snad tvoje skromné útočiště by toto mohlo býti?
zeptal jsem se, když jsem se řádně zadíval na pravděpodobný cíl naší cesty. Pokoušel jsem se zahlédnout i jméno, nebo cokoliv, co by mi mohlo naznačit více o tom, kam se chystáme.
Když jsem byl označen za skřítka, tak jsem se trochu zachmuřil. Cožpak neviděla, že jsem byl mladý, vysoký a více než průměrně pohledný. Samozřejmě bylo nutné brát v úvahu, že má rasa nebyla ve vesmíru tolik známá, ale že bych byl roven většinou přestárlé mýtické bytosti nepříliš vábného vzhledu, která někdy doprovázela hlavní hrdiny a pomáhala jim v jejich posláních.
Sice mnoho míst již navštívil jsem, seč stále mlád. Možná špičatých uší dostává se mi, přesto se skřítky maximálně kamarád jsem,
neodpustil jsem si nakonec poznámku, kdy mi prostě nedalo označení za skřítka klidné mysli.
Více jsem se už ale poté věnoval místu, do něhož jsme dorazili. Bylo to nádherné a okouzlující, skrze ledové úlomky se odráželo světlo a jak se lámalo, tak se rozpadalo do všech barev jeho spektra. Nepozorného pilota by to mohlo dokonce uchvátit natolik, že by se mohl zapomenout a naletět do některého z úlomků. Jeden z úlomků by určitě lodí neotřásl, ale víc by už mohlo vést k nějakému poškození.
Nicméně zkušenosti Frann v pilotováním tímto labyrintem byly jasně poznat skoro hned, protože loď vedla pevnou rukou a prakticky bylo vidět, že si cestu pamatovala. Nebo prostě byla natolik výtečná pilotka, nicméně jsem se v tomto případě rozhodl přiklánět k té první variantě.
Hmm, místo příhodné pro skrytí ta loď je. K někomu na návštěvu sem zavítáme, nebo snad tvoje skromné útočiště by toto mohlo býti?
zeptal jsem se, když jsem se řádně zadíval na pravděpodobný cíl naší cesty. Pokoušel jsem se zahlédnout i jméno, nebo cokoliv, co by mi mohlo naznačit více o tom, kam se chystáme.
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
- Garth Devilman
- Mistr Jedi
- Příspěvky: 1683
- Registrován: 27.8.2007 09:16:26
- Bydliště: Štěpánov
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Mezi přáteli?!
Něco na ten způsob… Odpověděla pilotka stylem, který naznačoval nepříliš velkou jistotu. Stisk ruky na řízení byl možná až příliš pevný – bylo však jasné, že na podobném území bylo třeba obrovské množství koncentrace.
Frann, se však s přicházející blízkostí lodi kousala do rtu o to vehementněji. Při otočce jsi mohl spatřit detailní staro-republikový znak táhnoucí se po straně lodi. Její stáří šlo odhalit dle opotřebení plavidla samotného. Po ukázkovém přiblížení, (a pilotčině povzdechu), se ujal vašeho malého transportu tažný paprsek, jenž vás s precizností stroje sobě vlastní vtáhl dovnitř.
Abyste pak vzápětí skončili v obležení několika desítek zbraní v hangárovém prostoru. Šlo o směsici různých ras, jak se ti podařilo zjistit při bližším zkoumání. Pár lidí sem, pár rodianů tam, nějaký ten trandoshan a wookie; včetně bojovně vypadajícího jedince, kterého sis nemohl nikam zařadit. Bylo na něm vidět, že prožil hodně bitev, soudě podle jizev a bojového tetování. A co bylo ještě zajímavější, Síla k němu byla poněkud ostýchavá.
A uprostřed toho všeho stál muž pokročilejšího věku, působící však velmi vitálně a sebevědomě oblečen v zašlé, leč použitelné zbroji. Jediné, co signalizovalo věk, byly jeho takřka stříbrné vlasy spletené v ohonu. Oči měl jasné a odhodlané a hlas pevný, jak si taky sám mohl zjistit.
Holka praštěná, co tu hergot děláš?!
Něco na ten způsob… Odpověděla pilotka stylem, který naznačoval nepříliš velkou jistotu. Stisk ruky na řízení byl možná až příliš pevný – bylo však jasné, že na podobném území bylo třeba obrovské množství koncentrace.
Frann, se však s přicházející blízkostí lodi kousala do rtu o to vehementněji. Při otočce jsi mohl spatřit detailní staro-republikový znak táhnoucí se po straně lodi. Její stáří šlo odhalit dle opotřebení plavidla samotného. Po ukázkovém přiblížení, (a pilotčině povzdechu), se ujal vašeho malého transportu tažný paprsek, jenž vás s precizností stroje sobě vlastní vtáhl dovnitř.
Abyste pak vzápětí skončili v obležení několika desítek zbraní v hangárovém prostoru. Šlo o směsici různých ras, jak se ti podařilo zjistit při bližším zkoumání. Pár lidí sem, pár rodianů tam, nějaký ten trandoshan a wookie; včetně bojovně vypadajícího jedince, kterého sis nemohl nikam zařadit. Bylo na něm vidět, že prožil hodně bitev, soudě podle jizev a bojového tetování. A co bylo ještě zajímavější, Síla k němu byla poněkud ostýchavá.
A uprostřed toho všeho stál muž pokročilejšího věku, působící však velmi vitálně a sebevědomě oblečen v zašlé, leč použitelné zbroji. Jediné, co signalizovalo věk, byly jeho takřka stříbrné vlasy spletené v ohonu. Oči měl jasné a odhodlané a hlas pevný, jak si taky sám mohl zjistit.
Holka praštěná, co tu hergot děláš?!
Růži poznáš dvěma způsoby.
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Buď se popícháš o její trny,
anebo si k ní přivoníš...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
- Jordi Linx
- Administrator
- Příspěvky: 6477
- Registrován: 14.11.2007 09:50:20
- Bydliště: Fyodos
- Discord: Yoshi#2991
- Kontaktovat uživatele:
Re: Výcvik pro Miiareho - Na oltář vědy (Jordi Linx)
Vesmír, Hangár neznámé lodě:
Při přiblížení jsem si všiml znaku, který jsem již během svých toulek několikrát střetnul. Byl symbolem starého režimu, který padnul po kruté válce a v nedávných letech se bojovalo o jeho obnovu. I nyní boje do nějaké míry přetrvávaly, i když se jednalo spíše o střety okrajové. Přesto jsem ze svých posledních návštěv civilizace neměl dojem, že lidé by se cítili nějak dobře nebo výrazně lépe - jakési napětí v nich i nadále přetrvávalo.
A o skupině, která byla nyní přede mnou bych mohl se značnou jistotou říci totéž. Byla hezky různorodá, mnoho existencí z celé šíře galaxie, různých generací, ale radost ze svobody by v nich jeden pohledal. V tomhle jsem měl lesy a přírodu raději, nenechávali se sužovat tužbami a potřebami civilizace a naplno prožívali život. A i když si byli vědomi všech nebezpečí, rizika brzkého skonu, ničehož to na tom neměnilo.
Znají se a pozitivně, asi,
zauvažoval jsem po úvodní krátké slovní výměně a snažil se potlačit můj zájem o neobvyklého jedince. Zatímco z ostatních byste mohli číst spíše únavu z bitev, tento jimi žil do každé části svého těla. Jistě to bylo dosti bolestivá, ale nezdálo, že by mu to jakkoliv vadilo. A navrch toho všeho jsem nevnímal jeho životní energii, jako u mnohých ostatních. Abyste rozuměli, každou bytost jsem dovedl vnímat v živé energii, některé více, jiné méně, ale vždy jí byli součástí, stejně jako všechno ostatní živé. Ale tato osoba, se jí vymykala a to bylo jistě hodné průzkumu. Ale na to snad bude času později, protože nastal čas pro mé představení.
Udělal jsem několik kroků vpřed a hluboce se uklonil muži před Frann.
Miiare, jméno mé. Že tajný večer, zde koná se, zaslechl jsem. Hudbou svou přispět odhodlal jsem se a možná i pobavit, jak čas na jiných planetách trávit lze,
představil jsem slušně a rozhodl se pokusit zlepšit atmosféru ponurosti a možná překvapení, která zde panovala. Odpočinout, ano, to potřebovali. A co dovede uvolnit příjemněji než dobrá hudba a veselé historky?
Při přiblížení jsem si všiml znaku, který jsem již během svých toulek několikrát střetnul. Byl symbolem starého režimu, který padnul po kruté válce a v nedávných letech se bojovalo o jeho obnovu. I nyní boje do nějaké míry přetrvávaly, i když se jednalo spíše o střety okrajové. Přesto jsem ze svých posledních návštěv civilizace neměl dojem, že lidé by se cítili nějak dobře nebo výrazně lépe - jakési napětí v nich i nadále přetrvávalo.
A o skupině, která byla nyní přede mnou bych mohl se značnou jistotou říci totéž. Byla hezky různorodá, mnoho existencí z celé šíře galaxie, různých generací, ale radost ze svobody by v nich jeden pohledal. V tomhle jsem měl lesy a přírodu raději, nenechávali se sužovat tužbami a potřebami civilizace a naplno prožívali život. A i když si byli vědomi všech nebezpečí, rizika brzkého skonu, ničehož to na tom neměnilo.
Znají se a pozitivně, asi,
zauvažoval jsem po úvodní krátké slovní výměně a snažil se potlačit můj zájem o neobvyklého jedince. Zatímco z ostatních byste mohli číst spíše únavu z bitev, tento jimi žil do každé části svého těla. Jistě to bylo dosti bolestivá, ale nezdálo, že by mu to jakkoliv vadilo. A navrch toho všeho jsem nevnímal jeho životní energii, jako u mnohých ostatních. Abyste rozuměli, každou bytost jsem dovedl vnímat v živé energii, některé více, jiné méně, ale vždy jí byli součástí, stejně jako všechno ostatní živé. Ale tato osoba, se jí vymykala a to bylo jistě hodné průzkumu. Ale na to snad bude času později, protože nastal čas pro mé představení.
Udělal jsem několik kroků vpřed a hluboce se uklonil muži před Frann.
Miiare, jméno mé. Že tajný večer, zde koná se, zaslechl jsem. Hudbou svou přispět odhodlal jsem se a možná i pobavit, jak čas na jiných planetách trávit lze,
představil jsem slušně a rozhodl se pokusit zlepšit atmosféru ponurosti a možná překvapení, která zde panovala. Odpočinout, ano, to potřebovali. A co dovede uvolnit příjemněji než dobrá hudba a veselé historky?
Největší odměnou pro Jediho je radost a štěstí v myšlenkách a výrazech těch, které zachránil nebo kterým pomohl.
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)
![Obrázek](http://www.forceacademy.net/banners/banner3.jpg)