Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendolin)
Moderátor: Moderátoři
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Tak to se obávám, že bych na místě oslepla.
Odpovím. Aola nyní mistrně ovládá své tělo a nedává na sobě znát žádné skutečné pocity. Nepochybuji, že úsměv, kterým mě obdařila je hraný. Naneštěstí jsem na jejím písečku. Pozváním jsem jí nahrála do karet a teď mi to dává sežrat.
Vlastně vypít.
Sklenky jsou opět doplněny. Druhé kolo může začít. Poté třetí, čtvrté až je nakonec přestanu počítat. Žena na nic nečeká. Jakmile dopiji, zvedne láhev a úspěšně mě tak dostává do společensky unaveného stavu. Už ani nevnímám chuť pití. Vlastně pořádně nevnímám nic. Ostražitost nahradila uvolněnost. Z ničeho nic se nacházím v pozici Aoliných obětí a společně hledáme pravdu na dně láhve.
Sna... snažíš se mě opít...
Zasměji se vítězně a pokračuji.
...jenže to se ti nepovede!
Začnu prstem přejíždět po hraně sklenky a rozpovídám se.
Jak je možné, že někdo, tak sympatický jako ty... Má za bratra takového... promiň mi ten výraz... nadřazenýho kreténa? Heh?... Primitiv! Ne..nemůže mě vystát... a já jeho!
Dokončím a snažím se chytit skleničku.
Kurvo kluzká! Kam se ženeš? Ha!
Kopnu do sebe obsah a trochu se zakuckám.
Pojď blíž... Pššš! Já vím, že mi nevěříš. Já tobě taky ne. Haha! Ale nemusíš se bát. Ori.. mi zachránil život. Nikdy! Nikdy, bych mu neublížila... A už ho tu máme!
Promluvím nadšeně a lesknoucíma se očima sleduji muže.
Divil by ses, ale pila! Jeden kámoš pálil bobule, co rostli kus za táborem. Dokud mu ta nádržka nebouchla před obličejem... Haha! A jako děti, jsme se vkradli do skladu, protože nám někdo nakukal, že tam je leteckej líh! Fuj, ta sračka chutnala po palivu.
Zavzpomínám na zážitky z Dxunu.
Ori! Už tu trčíme celou věčnost! Ještě jsem neviděla nic než tyhle stěny... Pojďme někam!
Zanaléhám a pokusím se postavit.
Tak to se obávám, že bych na místě oslepla.
Odpovím. Aola nyní mistrně ovládá své tělo a nedává na sobě znát žádné skutečné pocity. Nepochybuji, že úsměv, kterým mě obdařila je hraný. Naneštěstí jsem na jejím písečku. Pozváním jsem jí nahrála do karet a teď mi to dává sežrat.
Vlastně vypít.
Sklenky jsou opět doplněny. Druhé kolo může začít. Poté třetí, čtvrté až je nakonec přestanu počítat. Žena na nic nečeká. Jakmile dopiji, zvedne láhev a úspěšně mě tak dostává do společensky unaveného stavu. Už ani nevnímám chuť pití. Vlastně pořádně nevnímám nic. Ostražitost nahradila uvolněnost. Z ničeho nic se nacházím v pozici Aoliných obětí a společně hledáme pravdu na dně láhve.
Sna... snažíš se mě opít...
Zasměji se vítězně a pokračuji.
...jenže to se ti nepovede!
Začnu prstem přejíždět po hraně sklenky a rozpovídám se.
Jak je možné, že někdo, tak sympatický jako ty... Má za bratra takového... promiň mi ten výraz... nadřazenýho kreténa? Heh?... Primitiv! Ne..nemůže mě vystát... a já jeho!
Dokončím a snažím se chytit skleničku.
Kurvo kluzká! Kam se ženeš? Ha!
Kopnu do sebe obsah a trochu se zakuckám.
Pojď blíž... Pššš! Já vím, že mi nevěříš. Já tobě taky ne. Haha! Ale nemusíš se bát. Ori.. mi zachránil život. Nikdy! Nikdy, bych mu neublížila... A už ho tu máme!
Promluvím nadšeně a lesknoucíma se očima sleduji muže.
Divil by ses, ale pila! Jeden kámoš pálil bobule, co rostli kus za táborem. Dokud mu ta nádržka nebouchla před obličejem... Haha! A jako děti, jsme se vkradli do skladu, protože nám někdo nakukal, že tam je leteckej líh! Fuj, ta sračka chutnala po palivu.
Zavzpomínám na zážitky z Dxunu.
Ori! Už tu trčíme celou věčnost! Ještě jsem neviděla nic než tyhle stěny... Pojďme někam!
Zanaléhám a pokusím se postavit.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
No Aola dosáhla svého, i když to asi nebylo to co chtěla slyšet. Asi by raději slyšela o tom, jak je chceš podvést a podobně. No Dozvěděla se možná více než chtěla, ale to co slyšela o Ornovi jí upřímně pobavilo. Potom se podívala na Oriona a bylo jí jasné, že on její záměr prohlédl, ale nechal to být. Když si se snažila postavit, evidentně si neodhadla jak moc si ve sklence, vytratila rovnováhu. Takž si se řítila jak dlouhá, tak útlá k zemi. Na poslední chvil tě však obratně zachytil Orion, jinak by si pravděpodobně otestovala zda je tvrdší tvá hlava, nebo podlaha. Postavil tě znovu na nohy, ale raději tě držel překříženýma rukama na tvém hrudníku. Aole řekl, ať připraví Pašerákův vyprošťovák. Zaručený recept na většinu stádií opilosti a dodatečnou kocovinu. Pravda nechutná to vůbec dobře, ale Orion tě to donutil vypít až do dna. Zvedal se ti z toho žaludek a potom si ztratila vědomí..
K sobě si přišla až o pár hodin později a cítila se tak trochu malátně. Zastřené vidění a lehká ospalost, přesto však žádné známky opilosti. Jen částečné výpadky paměti, na to co se stalo během tvého družení s Aolou. Když kolem sebe šmátráš rukama, cítíš pod sebou polštář a na sobě peřinu. Oblečení máš na sobě to co předtím, jen boty ti někdo zul a položil vedle postele. Najedou uslyšíš nějaké cvakání. Takže se rozhodneš podívat co se děje. Uvidíš Oriona u jeho pracovního stolu, jak pracuje na jednom z jeho mečů. Leští čočky, krystal, a celkově čistí od nečistot všechny součásti. Tak aby se na meč mohl plně spolehnout...
No Aola dosáhla svého, i když to asi nebylo to co chtěla slyšet. Asi by raději slyšela o tom, jak je chceš podvést a podobně. No Dozvěděla se možná více než chtěla, ale to co slyšela o Ornovi jí upřímně pobavilo. Potom se podívala na Oriona a bylo jí jasné, že on její záměr prohlédl, ale nechal to být. Když si se snažila postavit, evidentně si neodhadla jak moc si ve sklence, vytratila rovnováhu. Takž si se řítila jak dlouhá, tak útlá k zemi. Na poslední chvil tě však obratně zachytil Orion, jinak by si pravděpodobně otestovala zda je tvrdší tvá hlava, nebo podlaha. Postavil tě znovu na nohy, ale raději tě držel překříženýma rukama na tvém hrudníku. Aole řekl, ať připraví Pašerákův vyprošťovák. Zaručený recept na většinu stádií opilosti a dodatečnou kocovinu. Pravda nechutná to vůbec dobře, ale Orion tě to donutil vypít až do dna. Zvedal se ti z toho žaludek a potom si ztratila vědomí..
K sobě si přišla až o pár hodin později a cítila se tak trochu malátně. Zastřené vidění a lehká ospalost, přesto však žádné známky opilosti. Jen částečné výpadky paměti, na to co se stalo během tvého družení s Aolou. Když kolem sebe šmátráš rukama, cítíš pod sebou polštář a na sobě peřinu. Oblečení máš na sobě to co předtím, jen boty ti někdo zul a položil vedle postele. Najedou uslyšíš nějaké cvakání. Takže se rozhodneš podívat co se děje. Uvidíš Oriona u jeho pracovního stolu, jak pracuje na jednom z jeho mečů. Leští čočky, krystal, a celkově čistí od nečistot všechny součásti. Tak aby se na meč mohl plně spolehnout...
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Kuraaaa!
Vykřiknu, když mě zradí nohy a podlaha se začne nebezpečně přibližovat. Za střízliva bych dala ruce před obličej a dopadla na ně. Za střízliva bych ale především neztratila rovnováhu. Před pravděpodobně nepěkným zraněním hlavy mě zachrání opět Orion. Jeho dlaně mě na poslední chvíli zachytí a následně stojím zpět na vratkých nohách.
Dík... Kde bych bez tebe teď byla? ... Asi na zemi.
Zaslechnu rozhovor a otočím hlavu k Orionovi.
Co? Co.. je ššerákův rošťák?
Za nedlouho už vím. Aola nese sklenku s podivným obsahem. Začnu sebou házet, abych se vyprostila.
To do mě nedostaneš! Dyť to vypadá jak voda z bažiny! I to tak smrdí!
Bráním se marně. Přidrží mi nos, stiskne čelist a ohavně chutnající tekutina mi plní ústa. Nic horšího jsem v životě nevypila. Poslední na co si pamatuji je, jak se mi zvedá žaludek
Otevřu oči a několikrát zamrkám než konečně trochu zaostřím pohled. Ležím v pokoji. Měkký, nadýchaný polštář pod hlavou, tělo schoulené do klubíčka a přikryté peřinou. Čekám nevolnost, bolest hlavy.. Zkrátka vše co ke správné kocovině patří, ale nic. Až na mírnou únavu a skutečnost, že si nemohu vybavit několik okamžiků.
Vypili jsme několik skleniček. Já se smála, mluvila. Ale co jsem říkala? Něco o Ornovi. Pak už si vybavuji jen jak se snažím vykroutit z Orionova sevření a dál nic.
Unaveně si třu oči, když zaslechnu zvuk, vycházející od pracovního stolu. Otočím hlavu a sleduji Oriona při práci. Rozebírá a čistí svůj meč. Na stole se povalují kovové díly, krystal a další součástky. Mohu jen hádat, jestli tu na mě dává pozor, abych se případně neudusila, pokud by se mi udělalo zle. Nebo jen zabíjí čas. Každopádně jsem ráda, že ho vidím.
Jak jsem si vedla? Odešla Aola po svých?
Vím, že mě odpověď nepotěší. Ženiny játra musí být z plechu, alkohol ji nijak nevadil.
Kuraaaa!
Vykřiknu, když mě zradí nohy a podlaha se začne nebezpečně přibližovat. Za střízliva bych dala ruce před obličej a dopadla na ně. Za střízliva bych ale především neztratila rovnováhu. Před pravděpodobně nepěkným zraněním hlavy mě zachrání opět Orion. Jeho dlaně mě na poslední chvíli zachytí a následně stojím zpět na vratkých nohách.
Dík... Kde bych bez tebe teď byla? ... Asi na zemi.
Zaslechnu rozhovor a otočím hlavu k Orionovi.
Co? Co.. je ššerákův rošťák?
Za nedlouho už vím. Aola nese sklenku s podivným obsahem. Začnu sebou házet, abych se vyprostila.
To do mě nedostaneš! Dyť to vypadá jak voda z bažiny! I to tak smrdí!
Bráním se marně. Přidrží mi nos, stiskne čelist a ohavně chutnající tekutina mi plní ústa. Nic horšího jsem v životě nevypila. Poslední na co si pamatuji je, jak se mi zvedá žaludek
Otevřu oči a několikrát zamrkám než konečně trochu zaostřím pohled. Ležím v pokoji. Měkký, nadýchaný polštář pod hlavou, tělo schoulené do klubíčka a přikryté peřinou. Čekám nevolnost, bolest hlavy.. Zkrátka vše co ke správné kocovině patří, ale nic. Až na mírnou únavu a skutečnost, že si nemohu vybavit několik okamžiků.
Vypili jsme několik skleniček. Já se smála, mluvila. Ale co jsem říkala? Něco o Ornovi. Pak už si vybavuji jen jak se snažím vykroutit z Orionova sevření a dál nic.
Unaveně si třu oči, když zaslechnu zvuk, vycházející od pracovního stolu. Otočím hlavu a sleduji Oriona při práci. Rozebírá a čistí svůj meč. Na stole se povalují kovové díly, krystal a další součástky. Mohu jen hádat, jestli tu na mě dává pozor, abych se případně neudusila, pokud by se mi udělalo zle. Nebo jen zabíjí čas. Každopádně jsem ráda, že ho vidím.
Jak jsem si vedla? Odešla Aola po svých?
Vím, že mě odpověď nepotěší. Ženiny játra musí být z plechu, alkohol ji nijak nevadil.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Orion v klidu dokončil svou práci na meči a potom se na tebe otočil. Chvíli tě pozoroval, jako by si ověřoval, že si už vážně vzhůru a není to jen další rozespalá reakce z průběhu noci.
Dobré ráno přeji ospalče.. No jak sis vedla bych raději nekomentoval, stejně jako ty "milé" poznámky kolem. Rozhodně jsem na tebe raději dohlížel během tvého spánku, protože si ani po usnutí nebyla moc klidná... Aola se má fajn, předala mi informace, které měla a šla si lehnout do svého pokoje. Jen před ní nevytahuj, že jsem ti dovolil spát u mě. Z nějakého důvodu kvůli tomu byla podrážděná.
Pousmál se vstal ze židle, k opasku si připevnil své meče. A trochu se protáhl, po dlouhodobém sezení v jedné pozici.
Abych nezapomněl mám pro tebe první úkol díky informacím od Aoly, takže se ehm obleč více.. svůdně, budeš to potřebovat.
Mírně se tajemně pousmál a vyrazil ke dveřím. Předpokládaje, že budeš chtít mít na to soukromí.
Orion v klidu dokončil svou práci na meči a potom se na tebe otočil. Chvíli tě pozoroval, jako by si ověřoval, že si už vážně vzhůru a není to jen další rozespalá reakce z průběhu noci.
Dobré ráno přeji ospalče.. No jak sis vedla bych raději nekomentoval, stejně jako ty "milé" poznámky kolem. Rozhodně jsem na tebe raději dohlížel během tvého spánku, protože si ani po usnutí nebyla moc klidná... Aola se má fajn, předala mi informace, které měla a šla si lehnout do svého pokoje. Jen před ní nevytahuj, že jsem ti dovolil spát u mě. Z nějakého důvodu kvůli tomu byla podrážděná.
Pousmál se vstal ze židle, k opasku si připevnil své meče. A trochu se protáhl, po dlouhodobém sezení v jedné pozici.
Abych nezapomněl mám pro tebe první úkol díky informacím od Aoly, takže se ehm obleč více.. svůdně, budeš to potřebovat.
Mírně se tajemně pousmál a vyrazil ke dveřím. Předpokládaje, že budeš chtít mít na to soukromí.
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Milé poznámky si dovedu živě představit. Můj slovník byl široký a já ho velice ráda používala. I ne zrovna ve vhodných situacích. Táta se mi ho pokoušel vypohlavkovat z hlavy, ale bez úspěchu. Naučila jsem se držet jazyk za zuby v jeho přítomnosti, jenže mezi ostatními mi to občas ujelo. V opilosti jsem se nehlídala už vůbec.
Něco mi říká, že hlavním terčem byl Orn. Snad nic z toho neslyšel a nikdo mu to netlumočil.
Pomyslím si a posadím se. To by našemu "přátelství" nepomohlo.
Opravdu?
Rozesměji se při představě žárlivé ženy. Orion v ní zdá se, také probouzel všemožné pocity. Jakmile však zaslechnu slovo ÚKOL smích jde stranou a já se naprosto soustředím na každý pokyn.
Počkej! Co že si mám obléct?!
Odpověď nedostanu. Muž mě ignoruje a opustí pokoj. Dveře se zavřou a já zůstanu v místnosti sama. Pak si všimnu malé hromádky hadříků, které jsem si z Dxunu rozhodně nepřivezla. Nevěřícně si je prohlížím. Černé kožené kalhoty, rudá halenka a tmavý kabátek. Raději se štípnu, abych se ujistila, že nesním.
Tohle je daleko od zbroje.
Promluvím potichu a začnu si sundávat civil. Kalhoty těsně kopírují postavu. Halenka s hlubokým výstřihem ukrývá vše co je třeba a zároveň nechává dost místa představivosti. Krátký kabátek sahá pouze k pasu. Doplním o tři ocelové prsteny a nazuji si připravené kotníkové kozačky s širokým podpatkem. Ze skříně vezmu blaster a vyrazím ke dveřím.
Milé poznámky si dovedu živě představit. Můj slovník byl široký a já ho velice ráda používala. I ne zrovna ve vhodných situacích. Táta se mi ho pokoušel vypohlavkovat z hlavy, ale bez úspěchu. Naučila jsem se držet jazyk za zuby v jeho přítomnosti, jenže mezi ostatními mi to občas ujelo. V opilosti jsem se nehlídala už vůbec.
Něco mi říká, že hlavním terčem byl Orn. Snad nic z toho neslyšel a nikdo mu to netlumočil.
Pomyslím si a posadím se. To by našemu "přátelství" nepomohlo.
Opravdu?
Rozesměji se při představě žárlivé ženy. Orion v ní zdá se, také probouzel všemožné pocity. Jakmile však zaslechnu slovo ÚKOL smích jde stranou a já se naprosto soustředím na každý pokyn.
Počkej! Co že si mám obléct?!
Odpověď nedostanu. Muž mě ignoruje a opustí pokoj. Dveře se zavřou a já zůstanu v místnosti sama. Pak si všimnu malé hromádky hadříků, které jsem si z Dxunu rozhodně nepřivezla. Nevěřícně si je prohlížím. Černé kožené kalhoty, rudá halenka a tmavý kabátek. Raději se štípnu, abych se ujistila, že nesním.
Tohle je daleko od zbroje.
Promluvím potichu a začnu si sundávat civil. Kalhoty těsně kopírují postavu. Halenka s hlubokým výstřihem ukrývá vše co je třeba a zároveň nechává dost místa představivosti. Krátký kabátek sahá pouze k pasu. Doplním o tři ocelové prsteny a nazuji si připravené kotníkové kozačky s širokým podpatkem. Ze skříně vezmu blaster a vyrazím ke dveřím.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Když se dveře otevřeli, vyjevil se ti pohled na Oriona, který se opíral o stěnu naproti dveřím. Teprve když si ze dveří vyšla, otevřel oči a podíval se na tebe. Chvíli zůstával naprosto nehybně stát a jen tě sledoval. Tohle bylo snad poprvé, kdy si u něj dokázala vyvolat nějakou odezvu. Minimálně odezvu, kterou by plně nekontroloval. Dal si ruku v pěsti před pusu a mírně si odkašlal.
Ehm perfektní, přesně jsem si myslel.. Co se týká tvé mise.. Budeš se muset dostat jako tanečnice, na soukromou oslavu jednoho mocného hutta. Konkurz na tohle místo se koná v jedné kantýně v centru. Teď k misi samotné, až Huttovi zatančíš, tak usne. Nevím proč tomu tak je, ale vždy to tak dělá. Budeš tak na pár minut mimo dohled kamer i ochranky. Tehdy přijde tvůj čas a ty zapíchneš tenhle flesh vysílač do konzole, která v tom pokoji bude. O samotné nabourání konzole a získání dat se postará Orn. Potom zařízení odpojíš a dle okolností zmizíš pryč.. Je to tvá první mise a měla ji původně dělat Aola, ale myslím, že se na to skvěle hodíš. Navíc tvé echanijské bojové umění v mnoha ohledech připomíná svůdné taneční pohyby...
Domluvil a mírně na tebe mrkl. Potom ti podal nepatrný vysílač, který se dal skrýt v podstatě kamkoli.
Máš nějaké otázky, nebo připomínky?
Když se dveře otevřeli, vyjevil se ti pohled na Oriona, který se opíral o stěnu naproti dveřím. Teprve když si ze dveří vyšla, otevřel oči a podíval se na tebe. Chvíli zůstával naprosto nehybně stát a jen tě sledoval. Tohle bylo snad poprvé, kdy si u něj dokázala vyvolat nějakou odezvu. Minimálně odezvu, kterou by plně nekontroloval. Dal si ruku v pěsti před pusu a mírně si odkašlal.
Ehm perfektní, přesně jsem si myslel.. Co se týká tvé mise.. Budeš se muset dostat jako tanečnice, na soukromou oslavu jednoho mocného hutta. Konkurz na tohle místo se koná v jedné kantýně v centru. Teď k misi samotné, až Huttovi zatančíš, tak usne. Nevím proč tomu tak je, ale vždy to tak dělá. Budeš tak na pár minut mimo dohled kamer i ochranky. Tehdy přijde tvůj čas a ty zapíchneš tenhle flesh vysílač do konzole, která v tom pokoji bude. O samotné nabourání konzole a získání dat se postará Orn. Potom zařízení odpojíš a dle okolností zmizíš pryč.. Je to tvá první mise a měla ji původně dělat Aola, ale myslím, že se na to skvěle hodíš. Navíc tvé echanijské bojové umění v mnoha ohledech připomíná svůdné taneční pohyby...
Domluvil a mírně na tebe mrkl. Potom ti podal nepatrný vysílač, který se dal skrýt v podstatě kamkoli.
Máš nějaké otázky, nebo připomínky?
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Dveře se otevřeli a mě se naskytl pohled na čekajícího Oriona. Stál se zavřenýma očima a opíral se o zeď. Vkročím na chodbu, podpatky zaklapají a muž se na mě konečně podívá. Nehýbe se, jako by z ničeho nic zamrzl. Takovou reakci jsem vůbec nepředpokládala. Sama si v tomto modelu připadám dost nesvá.
Ale pokud to na něj tak zapůsobilo, nebude nejhorší.
Pomyslím si a s úsměvem poslouchám informace o mém úkolu.
Nikdy jsem netancovala, ale Orion by mě nevybral pokud by si nemyslel, že to vládnu. A to taky hodlám dokázat.
Převezmu vysílač a zamyslím se.
Kdy se koná ta oslava? Budu mít čas se ještě nějak připravit nebo rovnou z konkurzu půjdu tam? A co krytí, pokud by vše nešlo podle plánu?
Schovám vysílač do kapsy a zvednu druhou ruku, ve které stále třímám blaster.
S tímhle mě tam asi nepustí.
Dveře se otevřeli a mě se naskytl pohled na čekajícího Oriona. Stál se zavřenýma očima a opíral se o zeď. Vkročím na chodbu, podpatky zaklapají a muž se na mě konečně podívá. Nehýbe se, jako by z ničeho nic zamrzl. Takovou reakci jsem vůbec nepředpokládala. Sama si v tomto modelu připadám dost nesvá.
Ale pokud to na něj tak zapůsobilo, nebude nejhorší.
Pomyslím si a s úsměvem poslouchám informace o mém úkolu.
Nikdy jsem netancovala, ale Orion by mě nevybral pokud by si nemyslel, že to vládnu. A to taky hodlám dokázat.
Převezmu vysílač a zamyslím se.
Kdy se koná ta oslava? Budu mít čas se ještě nějak připravit nebo rovnou z konkurzu půjdu tam? A co krytí, pokud by vše nešlo podle plánu?
Schovám vysílač do kapsy a zvednu druhou ruku, ve které stále třímám blaster.
S tímhle mě tam asi nepustí.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Chvíli přemýšlí, jak odpovědět na tvé otázky co nejlépe.
Na místo konání tě musí vzít sám pořadatel konkurzu.. No to ti nemůžu s jistotou říct, ale pravděpodobně mít pár minut budeš.. Krytí bude poněkud dynamické, buď bude poblíž Aola, nebo já. Přijde na situaci a místo.. No bohužel budeš muset jít beze zbraně, ale neboj. Dokud se nepokusíš o vniknutí ke konzoli, nikdo tě podezírat nebude, navíc tě tu nikdo ani nezná a máš více než dost svých ženských zbraní. Které budou rozptylovat drtivou většinu mužů. Tedy až na pár vyjímek.
Pousmál se a přeložil si ruce na hrudi.
Ještě něco?
Chvíli přemýšlí, jak odpovědět na tvé otázky co nejlépe.
Na místo konání tě musí vzít sám pořadatel konkurzu.. No to ti nemůžu s jistotou říct, ale pravděpodobně mít pár minut budeš.. Krytí bude poněkud dynamické, buď bude poblíž Aola, nebo já. Přijde na situaci a místo.. No bohužel budeš muset jít beze zbraně, ale neboj. Dokud se nepokusíš o vniknutí ke konzoli, nikdo tě podezírat nebude, navíc tě tu nikdo ani nezná a máš více než dost svých ženských zbraní. Které budou rozptylovat drtivou většinu mužů. Tedy až na pár vyjímek.
Pousmál se a přeložil si ruce na hrudi.
Ještě něco?
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Orionova utajená základna
Oslava se koná tedy vzápětí po konkurzu. Vědomí, že tam nebudu sama a Orion s Aolou budou poblíž mě trochu uklidní. Místo konání bude velmi dobře střežené, jak ochrankou, tak kamerovým systémem. Ale v danou chvíli budu nejspíše v nějakém soukromém salónku sama s Huttem.
Pokud vše půjde podle plánu a Hutt se neprobudí, odejdeme aniž bychom na sebe strhli pozornost.
Usměji se při zmínce o přednostech.
Aspoň tě nebudu rozptylovat... Ne, myslím, že to je asi vše. Vyrážíme?
Promluvím a věnuji muži odhodlaný pohled.
Oslava se koná tedy vzápětí po konkurzu. Vědomí, že tam nebudu sama a Orion s Aolou budou poblíž mě trochu uklidní. Místo konání bude velmi dobře střežené, jak ochrankou, tak kamerovým systémem. Ale v danou chvíli budu nejspíše v nějakém soukromém salónku sama s Huttem.
Pokud vše půjde podle plánu a Hutt se neprobudí, odejdeme aniž bychom na sebe strhli pozornost.
Usměji se při zmínce o přednostech.
Aspoň tě nebudu rozptylovat... Ne, myslím, že to je asi vše. Vyrážíme?
Promluvím a věnuji muži odhodlaný pohled.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Tvou poznámku o jeho rozptylování přešel, nechtěl ti brát tvé roztomilé iluze.
Ano, brzy vyrážíme, takže si zařiď co potřebuješ.
Poté odešel a za pár minut jste se ty, on a Aola střetli u vchodu. Odtud jste zamířili do vznášedla, kterým jste odcestovali do centra. Tam si dostala poslední instrukce kam jít a oba ti zmizeli z dohledu. Sama si proto zamířila do kantýny a nejprve si zdálky omrkla jak konkurz probíhá. Byli tu různé tanečnice od Twi'lekských žen až po ty lidské. Konkurence bude tvrdá, ale neúspěch nepřicházel v úvahu. Proto si s co největším sebevědomím a sexappealem vyrazila do fronty uchazeček. Který se postupně zkracovala a zkracovala. Nároky budou evidentně velmi vysoké...
Tvou poznámku o jeho rozptylování přešel, nechtěl ti brát tvé roztomilé iluze.
Ano, brzy vyrážíme, takže si zařiď co potřebuješ.
Poté odešel a za pár minut jste se ty, on a Aola střetli u vchodu. Odtud jste zamířili do vznášedla, kterým jste odcestovali do centra. Tam si dostala poslední instrukce kam jít a oba ti zmizeli z dohledu. Sama si proto zamířila do kantýny a nejprve si zdálky omrkla jak konkurz probíhá. Byli tu různé tanečnice od Twi'lekských žen až po ty lidské. Konkurence bude tvrdá, ale neúspěch nepřicházel v úvahu. Proto si s co největším sebevědomím a sexappealem vyrazila do fronty uchazeček. Který se postupně zkracovala a zkracovala. Nároky budou evidentně velmi vysoké...
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Odnesu blaster zpět do pokoje. Nerada, ale přeci ho odložím k ostatním zbraním ve skříni. Bez něj si připadám jako bez ruky. Nikdy jsem nebyla delší dobu neozbrojená. A už vůbec ne na nějaké misi. Během chvilky stojím u hlavního vchodu, kde už na mě čeká Orion s Aolou. Společně pak nastoupíme do připraveného vznášedla a vyrazíme hlouběji do města.
Konečně venku!
Pomyslím si, zatímco pozoruji život na Nar Shaddaa. Město je neuvěřitelné. Obrovské budovy se tyčí vysoko do nebe. Nejprve jsou jen šedivé, ošuntělé, ale čím více se blížíme do centra, tím luxusněji vypadají. Všude září nespočet neonových nápisů. Reklamy nabízejí elektroniku, dopravní prostředky, léky, zábavu, služby. Cokoliv na co si vzpomenete. Na obrovském poutači se míhají obličeje zástupců čtyř ras. Všichni se shodují, že nejnovější typ speedru je nejrychlejší v celé galaxii a ve vašem hangáru nesmí chybět. Zachytím i několik dalších informacích typu: Nejlepší domácí mazlíček woolamandroid je nyní za bezkonkurenční cenu... Zábava nikdy nekončí v Jekk´Jekk Tarr kantýně... A nějaký Nikta překvapivě postoupil do semifinále závodu kluzáků.
Po ulicích neustále proudí davy bytostí. Některé rasy nedokážu ani identifikovat. Shromažďují se před nejrůznějšími obchody, kluby, kantýnami a nebo jen bezcílně bloudí ulicemi. V tom případě jsou však vybaveni alespoň malým blasterem, jinak by jejich výlet mohl skončit tragédií. Minimálně kolem jedné takové proletíme. V úzké uličce si všimnu dvou mužů, kteří se sklánějí nad nehybným tělem.
Dorazíme na místo. Vznášedlo zastaví a já jediná vystoupím. Dostanu ještě posledních pár rad a během chvíle zůstanu na ulici sama. Namířím si to do nedaleké kantýny. Nemohu ji minout. Před vchode postávají skupinky žen a hlasitě si sdělují taneční zkušenosti. Další čekají v řadě, která začíná kousek dál. Konkurence je obrovská a co do ras velmi rozmanitá. Některé dívky se už rozcvičují a tančí do rytmu hudby.
Musím ze sebe vydat všechno, pokud chci uspět.
Zařadím se do fronty, která velmi rychle postupuje. Míjí mě zklamané dívky, některé brečí, jiné nadávají. Ten, kdo vede konkurz se s ničím nepáře. Musím zapojit všechny své schopnosti i přednosti.
Odnesu blaster zpět do pokoje. Nerada, ale přeci ho odložím k ostatním zbraním ve skříni. Bez něj si připadám jako bez ruky. Nikdy jsem nebyla delší dobu neozbrojená. A už vůbec ne na nějaké misi. Během chvilky stojím u hlavního vchodu, kde už na mě čeká Orion s Aolou. Společně pak nastoupíme do připraveného vznášedla a vyrazíme hlouběji do města.
Konečně venku!
Pomyslím si, zatímco pozoruji život na Nar Shaddaa. Město je neuvěřitelné. Obrovské budovy se tyčí vysoko do nebe. Nejprve jsou jen šedivé, ošuntělé, ale čím více se blížíme do centra, tím luxusněji vypadají. Všude září nespočet neonových nápisů. Reklamy nabízejí elektroniku, dopravní prostředky, léky, zábavu, služby. Cokoliv na co si vzpomenete. Na obrovském poutači se míhají obličeje zástupců čtyř ras. Všichni se shodují, že nejnovější typ speedru je nejrychlejší v celé galaxii a ve vašem hangáru nesmí chybět. Zachytím i několik dalších informacích typu: Nejlepší domácí mazlíček woolamandroid je nyní za bezkonkurenční cenu... Zábava nikdy nekončí v Jekk´Jekk Tarr kantýně... A nějaký Nikta překvapivě postoupil do semifinále závodu kluzáků.
Po ulicích neustále proudí davy bytostí. Některé rasy nedokážu ani identifikovat. Shromažďují se před nejrůznějšími obchody, kluby, kantýnami a nebo jen bezcílně bloudí ulicemi. V tom případě jsou však vybaveni alespoň malým blasterem, jinak by jejich výlet mohl skončit tragédií. Minimálně kolem jedné takové proletíme. V úzké uličce si všimnu dvou mužů, kteří se sklánějí nad nehybným tělem.
Dorazíme na místo. Vznášedlo zastaví a já jediná vystoupím. Dostanu ještě posledních pár rad a během chvíle zůstanu na ulici sama. Namířím si to do nedaleké kantýny. Nemohu ji minout. Před vchode postávají skupinky žen a hlasitě si sdělují taneční zkušenosti. Další čekají v řadě, která začíná kousek dál. Konkurence je obrovská a co do ras velmi rozmanitá. Některé dívky se už rozcvičují a tančí do rytmu hudby.
Musím ze sebe vydat všechno, pokud chci uspět.
Zařadím se do fronty, která velmi rychle postupuje. Míjí mě zklamané dívky, některé brečí, jiné nadávají. Ten, kdo vede konkurz se s ničím nepáře. Musím zapojit všechny své schopnosti i přednosti.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Desítky minut utekly jako voda a před tebou zbývá posledních pět uchazeček. Všechny si dle tvého názoru vedli skvěle, ale muži to tak evidentně nepřišlo, takže je všechny vykázal. Konečně vyšla řada na tebe.
Pche.. Pouhá lidská samice, to je skoro ztráta času. Ale ukaž co v tobě je ženo. Viděl jsem dnes mnohem větší krasavice, ale tanec jim evidentně nic neříkal...
Pronesl posměšně rodian a očekával co předvedeš. Stejně si však všimneš, že je ustaraný kvůli tomu, že žádná tanečnice nesplnila huttovi podmínky.
Desítky minut utekly jako voda a před tebou zbývá posledních pět uchazeček. Všechny si dle tvého názoru vedli skvěle, ale muži to tak evidentně nepřišlo, takže je všechny vykázal. Konečně vyšla řada na tebe.
Pche.. Pouhá lidská samice, to je skoro ztráta času. Ale ukaž co v tobě je ženo. Viděl jsem dnes mnohem větší krasavice, ale tanec jim evidentně nic neříkal...
Pronesl posměšně rodian a očekával co předvedeš. Stejně si však všimneš, že je ustaraný kvůli tomu, že žádná tanečnice nesplnila huttovi podmínky.
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Trochu jsem se obávala, že tu budu stát dlouho, ale řada se rychle zkracuje. Kolem hraje chytlavá muzika. U baru sedí štamgasti, kteří popíjejí drinky a pobaveně pozorují průběh konkurzu. Jejich oči mlsně kloužou po našich tělech. Já však soustředím veškerou pozornost na dívky a jejich tance. Snažím se pochytit cokoliv, co by mi mohlo pomoci. I když se obávám, že na mě ani nedojde řada.
Tahle byla vážně skvělá.
Pomyslím si při pohledu na mladou Twi'lečku. Pohyby jejího těla i ocasů skvěle ladili do rytmu hudby. Jenže rodian, který vede konkurz tak nadšený není. Prohodí několik nevybíravých slov a dívka okamžitě odběhne pryč. Zbývá jen pět uchazeček. Nervozita ve mně narůstá. Srdce jako by mělo vyskočit z hrudi. Další a další tanečnice odchází bez úspěchu.
Zvládneš to! Je to jako boj. Vzpomeň si na kroky, které tě matka učila.
Opakuji si v mysli a v tom na mě přijde řada. Rodian pronese několik posměšných poznámek, kterými se pokouší maskovat obavy. Stále nemá vhodnou tanečnici, kterou by mohl předvést před hutta.
Úsměv, poslouchej hudbu a dostaň ze sebe to nejlepší.
Sundám si kabátek a odložím si ho přes opěradlo židle. Rodianovi věnuji podmanivý pohled a jakmile uslyším první tóny písně, začnu tančit. Nejdříve pomalu pohupuji boky a postupně přidávám další kroky. Kdo by se trochu vyznal v Echanijském bojovém umění poznal by, že se jedná o základní pohyby, od kterých lze odvíjet různé výpady proti protivníkovi. Rukama prohrábnu dlouhé vlasy a zvednu je nad hlavu. Otočím se kolem osy a pokračuji. Hudba se trochu zrychlí a já na to navážu několika svižnými kroky a kopem z otočky, do kterého však nevkládám sílu, nýbrž všechen svůj sex-appeal. Ke svému překvapení si tanec celou dobu užívám a vkládám do něj to nejlepší ze sebe. Nakonec hudba utichne a já se nedočkavě zadívám na hmyzího muže.
Trochu jsem se obávala, že tu budu stát dlouho, ale řada se rychle zkracuje. Kolem hraje chytlavá muzika. U baru sedí štamgasti, kteří popíjejí drinky a pobaveně pozorují průběh konkurzu. Jejich oči mlsně kloužou po našich tělech. Já však soustředím veškerou pozornost na dívky a jejich tance. Snažím se pochytit cokoliv, co by mi mohlo pomoci. I když se obávám, že na mě ani nedojde řada.
Tahle byla vážně skvělá.
Pomyslím si při pohledu na mladou Twi'lečku. Pohyby jejího těla i ocasů skvěle ladili do rytmu hudby. Jenže rodian, který vede konkurz tak nadšený není. Prohodí několik nevybíravých slov a dívka okamžitě odběhne pryč. Zbývá jen pět uchazeček. Nervozita ve mně narůstá. Srdce jako by mělo vyskočit z hrudi. Další a další tanečnice odchází bez úspěchu.
Zvládneš to! Je to jako boj. Vzpomeň si na kroky, které tě matka učila.
Opakuji si v mysli a v tom na mě přijde řada. Rodian pronese několik posměšných poznámek, kterými se pokouší maskovat obavy. Stále nemá vhodnou tanečnici, kterou by mohl předvést před hutta.
Úsměv, poslouchej hudbu a dostaň ze sebe to nejlepší.
Sundám si kabátek a odložím si ho přes opěradlo židle. Rodianovi věnuji podmanivý pohled a jakmile uslyším první tóny písně, začnu tančit. Nejdříve pomalu pohupuji boky a postupně přidávám další kroky. Kdo by se trochu vyznal v Echanijském bojovém umění poznal by, že se jedná o základní pohyby, od kterých lze odvíjet různé výpady proti protivníkovi. Rukama prohrábnu dlouhé vlasy a zvednu je nad hlavu. Otočím se kolem osy a pokračuji. Hudba se trochu zrychlí a já na to navážu několika svižnými kroky a kopem z otočky, do kterého však nevkládám sílu, nýbrž všechen svůj sex-appeal. Ke svému překvapení si tanec celou dobu užívám a vkládám do něj to nejlepší ze sebe. Nakonec hudba utichne a já se nedočkavě zadívám na hmyzího muže.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
- Artas Nostra
- Učedník
- Příspěvky: 203
- Registrován: 09.7.2012 00:05:55
- Bydliště: Korriban
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Rodian si v křesle zvolí novou, pohodlnější pozici, ale to už začínáš se svým tancem. Ze začátku to působí trošičku kostrbatě, ale postupně se začínáš chytat. Taneční kreace tvého bojového stylu začínají pulzovat zvláštní, omamnou energii. Rodian po chvíli dokonce mírně pohupuje hlavou v rytmu tvého tance. To už se však hudba chýlí ke svému konci. Všechny zraky, které tě hltavě sledovali se začínají stáčet na rodiana. Nakonec zavládne ticho a ty můžeš slyšet pouze svůj tlumený dech. Pokud si muž liboval napjatých odmlkách, rozhodně slavil triumf. Nakonec se však v křesle trochu předehnul a znovu si tě přejel pohledem od hlavy až k patě.
No.. Rozhodně to bylo zajímavé a osobité. Něco co můj pán ještě neviděl.. něco co přesně hledám.
Odmlčel se se a něco pošeptal jednomu svému společníkovi. Ten se po chvíli vrátil s nějakým balíčkem, který ti podal. (Byli v něm taneční šaty jako v Kotoru II., ale to zatím nevíš.)
Běž si obléct tyhle šaty a ta práce je tvoje. Radím ti nezklamat mou důvěru. Můj pán by tě tvrdě ztrestal.
S těmito slovy tě nechal prozatím vzdálit a převléknout se. Sám se věnoval nějakým jiným záležitostem.
Rodian si v křesle zvolí novou, pohodlnější pozici, ale to už začínáš se svým tancem. Ze začátku to působí trošičku kostrbatě, ale postupně se začínáš chytat. Taneční kreace tvého bojového stylu začínají pulzovat zvláštní, omamnou energii. Rodian po chvíli dokonce mírně pohupuje hlavou v rytmu tvého tance. To už se však hudba chýlí ke svému konci. Všechny zraky, které tě hltavě sledovali se začínají stáčet na rodiana. Nakonec zavládne ticho a ty můžeš slyšet pouze svůj tlumený dech. Pokud si muž liboval napjatých odmlkách, rozhodně slavil triumf. Nakonec se však v křesle trochu předehnul a znovu si tě přejel pohledem od hlavy až k patě.
No.. Rozhodně to bylo zajímavé a osobité. Něco co můj pán ještě neviděl.. něco co přesně hledám.
Odmlčel se se a něco pošeptal jednomu svému společníkovi. Ten se po chvíli vrátil s nějakým balíčkem, který ti podal. (Byli v něm taneční šaty jako v Kotoru II., ale to zatím nevíš.)
Běž si obléct tyhle šaty a ta práce je tvoje. Radím ti nezklamat mou důvěru. Můj pán by tě tvrdě ztrestal.
S těmito slovy tě nechal prozatím vzdálit a převléknout se. Sám se věnoval nějakým jiným záležitostem.
![Obrázek](http://s15.postimage.org/fv7xnhd0b/podpis.jpg)
Re: Ayla Ordo - první mise: Intriky za stínu měsíce (Gwendol
Kantýna
Během tance jsem se snažila si rodiana ani ostatních v kantýně nevšímat. Soustředila jsem se pouze na hudbu a pohyby svého těla. Teď tu stojím a napjatě očekávám rozhodnutí, které ne a ne padnout. Muzika nehraje, všechny zraky jsou upřeny na hmyzího muže. A ten si svou roli, patřičně užívá. Snad žádná dívka přede mnou, tak dlouho nečekala.
To by mohlo být dobré znamení.
Pomyslím si. Ve stejný okamžik muž změní pozici v křesle a znovu mě sjede kritickým pohledem znalce. Připadám si jako zboží. Vlastně jím i jsem. Prodávám své taneční "umění", jestli se to dá takto pojmenovat.
Mám to! Nepřeslechla jsem se? Ne! Jsem tam! První část mise úspěšně hotová!
Zhluboka si oddechnu a napjatý výraz vystřídá radost. Usmívám se. Celé tělo ovládne úleva. Nezkazila jsem to a mám jistou vstupenku na VIP párty. Trochu v euforii přijmu balíček.
Jistě. Nezklamu Vás. Hned jsem zpět. Kde se mohu převléct?
Popadnu kabátek, který doposud ležel přes opěradlo židle a vyrazím udaným směrem. Během chvilky stojím v malé šatně. Pečlivě za sebou zamknu dveře a ujistím se, že jsem v místnosti sama. Nerada bych naši akci pohřbila na hlouposti, jakou může být nepovolaný pár očí. Nikde nikdo. Na zdích nejsou žádné kamery. Svléknu se a rozbalím balíček, ve kterém na mě čeká "pracovní oděv" tanečnice. Minimum červené látky, stříbrné lemování, kovová ramínka a ozdoby. Ve výsledku zakrývají pouze to nejnutnější, tak jak to mají huttové rádi. Před zrcadlem si upravím sukni. Tu tvoří dva pruhy látky propojené stříbrným páskem. Připadám si v tom dost nesvá, ale mandalorianská zbroj by bohužel nepůsobila dostatečně svůdně. Z kabátku vytáhnu droboučký vysílač a schovám ho na jediné místo, kde si mohu být jistá, že ho ani během tance neztratím. Do podprsenky. Uložím ho pod jednu z kovových částí, takže i kdyby mě šacovali nic nenajdou. Zkusím pár tanečních pohybů a znovu zkontroluji, zda přístroj nezměnil pozici. Ne. Nemusím se ničeho obávat. Nakonec si upravím vlasy, aby byl celkový dojem co nejlepší. Vezmu si své věci a vrátím se zpět k rodianovi.
Během tance jsem se snažila si rodiana ani ostatních v kantýně nevšímat. Soustředila jsem se pouze na hudbu a pohyby svého těla. Teď tu stojím a napjatě očekávám rozhodnutí, které ne a ne padnout. Muzika nehraje, všechny zraky jsou upřeny na hmyzího muže. A ten si svou roli, patřičně užívá. Snad žádná dívka přede mnou, tak dlouho nečekala.
To by mohlo být dobré znamení.
Pomyslím si. Ve stejný okamžik muž změní pozici v křesle a znovu mě sjede kritickým pohledem znalce. Připadám si jako zboží. Vlastně jím i jsem. Prodávám své taneční "umění", jestli se to dá takto pojmenovat.
Mám to! Nepřeslechla jsem se? Ne! Jsem tam! První část mise úspěšně hotová!
Zhluboka si oddechnu a napjatý výraz vystřídá radost. Usmívám se. Celé tělo ovládne úleva. Nezkazila jsem to a mám jistou vstupenku na VIP párty. Trochu v euforii přijmu balíček.
Jistě. Nezklamu Vás. Hned jsem zpět. Kde se mohu převléct?
Popadnu kabátek, který doposud ležel přes opěradlo židle a vyrazím udaným směrem. Během chvilky stojím v malé šatně. Pečlivě za sebou zamknu dveře a ujistím se, že jsem v místnosti sama. Nerada bych naši akci pohřbila na hlouposti, jakou může být nepovolaný pár očí. Nikde nikdo. Na zdích nejsou žádné kamery. Svléknu se a rozbalím balíček, ve kterém na mě čeká "pracovní oděv" tanečnice. Minimum červené látky, stříbrné lemování, kovová ramínka a ozdoby. Ve výsledku zakrývají pouze to nejnutnější, tak jak to mají huttové rádi. Před zrcadlem si upravím sukni. Tu tvoří dva pruhy látky propojené stříbrným páskem. Připadám si v tom dost nesvá, ale mandalorianská zbroj by bohužel nepůsobila dostatečně svůdně. Z kabátku vytáhnu droboučký vysílač a schovám ho na jediné místo, kde si mohu být jistá, že ho ani během tance neztratím. Do podprsenky. Uložím ho pod jednu z kovových částí, takže i kdyby mě šacovali nic nenajdou. Zkusím pár tanečních pohybů a znovu zkontroluji, zda přístroj nezměnil pozici. Ne. Nemusím se ničeho obávat. Nakonec si upravím vlasy, aby byl celkový dojem co nejlepší. Vezmu si své věci a vrátím se zpět k rodianovi.
"Zlo se blíží a má služba začíná. Neskončí až do mé smrti.
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů
Jsem světlo v nejtemnější noci. Hlas slabších. Blaster, který je ochrání.
Svěřuji svůj život Antarianským Rangerům. Pro tento den a pro všechny, které přijdou."
-Přísaha Antarianských Rangerů