Ben Anor - Lekce světla
Moderátor: Moderátoři
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
juhovýchodná cesta, Felucia
Pomaly som sa spamätával z veľkého narušenia Sily a prenikavej bolesti, ktorá ho sprevádzala. Takže už o mne vie. Možno vie o mne od začiatku. Odmietol som ponúkanú vodu a radšej uprednostnil tú, ktorú som mal so sebou. Keď som sa trochu spamätal, postavil som sa a znova som sa pozrel na dievča. Nemohol som ju ovládať. Ju už totiž niekto ovládal. Tentokrát som konečne pocítil pravý strach. Možno že táto úloha bude predsa len väčšie sústo. Musím pokračovať. Možno že nakoniec je práve očividná cesta jednou možnou. Prikývol som na znak súhlasu a rozhodol som sa nasledovať dievča po ceste ďalej. Rukávom som si zakrýval nos a ústa, aby som necítil oporný zápach a pokračoval som v ceste.
Pomaly som sa spamätával z veľkého narušenia Sily a prenikavej bolesti, ktorá ho sprevádzala. Takže už o mne vie. Možno vie o mne od začiatku. Odmietol som ponúkanú vodu a radšej uprednostnil tú, ktorú som mal so sebou. Keď som sa trochu spamätal, postavil som sa a znova som sa pozrel na dievča. Nemohol som ju ovládať. Ju už totiž niekto ovládal. Tentokrát som konečne pocítil pravý strach. Možno že táto úloha bude predsa len väčšie sústo. Musím pokračovať. Možno že nakoniec je práve očividná cesta jednou možnou. Prikývol som na znak súhlasu a rozhodol som sa nasledovať dievča po ceste ďalej. Rukávom som si zakrýval nos a ústa, aby som necítil oporný zápach a pokračoval som v ceste.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - jihovýchodní stezka
Rozostřený pohled, rezonující zvuk, bolest a hlas.
Zůstaneš klečet a tiše se modlíš, aby to skončilo. Když konečně nabereš plné vědomí, stojí nad tebou dívka s podivnou láhví. Rukou ji odmítneš a sáhneš po vlastní zásobě. Svlažíš ústa několika doušky, musíš se uklidnit, musíš postupovat obezřetně, podobná chyba se nesmí opakovat.
Stěží se zvedneš na nohy, chvíli hledáš rovnováhu, zásah byl skutečně masivní. Možná máš štěstí, že vůbec žiješ.
Znovu se rozejdeš, už to nemůže být daleko. Dívka už se na tebe neotočí, snad odmítnutí nebrala jako urážku.
Přejdete hřeben a zamíříte dolů ze strmějšího kopce, v dáli již bezpečně rozpoznáš hradby blížící se osady. Na první pohled nevypadá vůbec nebezpečně, spíše jako menší vesnice. Podobná jakých jsi za své cesty viděl spousty.
Dívka přidá do kroku, míří přímo ke vstupní bráně. Masivní dřevěná brána, která se zdá být jediným vstupem do osady. Kolem dokola se táhne kůlovitá hradba, zvláštních dřevin.
Těžko uvěřit, že místo můžeš být zdrojem takové temnoty. Naposledy se otočíš, jestli nyní vstoupíš už nebude cesta zpátky. Ne! Musíš pokračovat, už nemůžeš couvnout.
U brány stojí dvojice strážců. V rukou stejné runami pokreslené hole/oštěpy, podobné rudé cáry vyvolávající náznak kultovního oděvu. Na rozdíl od dívky jejich obličeje zdobí tetování, dva rudé pruhy, nad každým okem jeden. Táhnou se od obočí až do půlky čela.
Dívka se skoro rozběhne ke dvojici. Vymění si několik vět v prapodivném jazyce. Oba se mírně zamračí a stočí pohled tvým směrem. Dívka se otočí taktéž, ukáže na tebe prstem a pokračuje v rozhovoru.
Strnule čekáš co se bude dít, obavy začnou vyplavávat na povrch. Chce tě zavést na popravu?
Už uvažuješ o nejhorším, když oba strážci přikývnou a ustoupí. Dívka přijde k tobě a pokusí se tě uchopit za ruku.
Táhne tě dovnitř, strážci jen tiše zavrčí.
Odhalí se ti pohled vnitřní části. Několik stejných dřevěných domků, kruhovité postavení. Vesnici vévodí stavba naproti bráně, nejspíše obdoba nějakého chrámu.
Dívka ti nedá zrovna možnost v klidu uvažovat, bez zastavení tě táhne přímo k tomu "chrámu". Cestou minete několik překvapených domorodců. Šepot a pohledy plné nedůvěry vás provázejí.
Konečně staneš před vchodem do členitého chrámu. Dívka ti dá znamení, aby jsi počkal a sama zmizí v útrobách stavby.
Zůstaneš před vstupem, sám a se svými myšlenkami. Zanedlouho poznáš "Saktira", poznáš kmenového vůdce, možná původce všeho zla. Jaká je vhodná příprava?
Chrám zdobí stejný znak, jaký jsi viděl na holích, mrtvých tělech a okolním porostu...
Rozostřený pohled, rezonující zvuk, bolest a hlas.
Zůstaneš klečet a tiše se modlíš, aby to skončilo. Když konečně nabereš plné vědomí, stojí nad tebou dívka s podivnou láhví. Rukou ji odmítneš a sáhneš po vlastní zásobě. Svlažíš ústa několika doušky, musíš se uklidnit, musíš postupovat obezřetně, podobná chyba se nesmí opakovat.
Stěží se zvedneš na nohy, chvíli hledáš rovnováhu, zásah byl skutečně masivní. Možná máš štěstí, že vůbec žiješ.
Znovu se rozejdeš, už to nemůže být daleko. Dívka už se na tebe neotočí, snad odmítnutí nebrala jako urážku.
Přejdete hřeben a zamíříte dolů ze strmějšího kopce, v dáli již bezpečně rozpoznáš hradby blížící se osady. Na první pohled nevypadá vůbec nebezpečně, spíše jako menší vesnice. Podobná jakých jsi za své cesty viděl spousty.
Dívka přidá do kroku, míří přímo ke vstupní bráně. Masivní dřevěná brána, která se zdá být jediným vstupem do osady. Kolem dokola se táhne kůlovitá hradba, zvláštních dřevin.
Těžko uvěřit, že místo můžeš být zdrojem takové temnoty. Naposledy se otočíš, jestli nyní vstoupíš už nebude cesta zpátky. Ne! Musíš pokračovat, už nemůžeš couvnout.
U brány stojí dvojice strážců. V rukou stejné runami pokreslené hole/oštěpy, podobné rudé cáry vyvolávající náznak kultovního oděvu. Na rozdíl od dívky jejich obličeje zdobí tetování, dva rudé pruhy, nad každým okem jeden. Táhnou se od obočí až do půlky čela.
Dívka se skoro rozběhne ke dvojici. Vymění si několik vět v prapodivném jazyce. Oba se mírně zamračí a stočí pohled tvým směrem. Dívka se otočí taktéž, ukáže na tebe prstem a pokračuje v rozhovoru.
Strnule čekáš co se bude dít, obavy začnou vyplavávat na povrch. Chce tě zavést na popravu?
Už uvažuješ o nejhorším, když oba strážci přikývnou a ustoupí. Dívka přijde k tobě a pokusí se tě uchopit za ruku.
Táhne tě dovnitř, strážci jen tiše zavrčí.
Odhalí se ti pohled vnitřní části. Několik stejných dřevěných domků, kruhovité postavení. Vesnici vévodí stavba naproti bráně, nejspíše obdoba nějakého chrámu.
Dívka ti nedá zrovna možnost v klidu uvažovat, bez zastavení tě táhne přímo k tomu "chrámu". Cestou minete několik překvapených domorodců. Šepot a pohledy plné nedůvěry vás provázejí.
Konečně staneš před vchodem do členitého chrámu. Dívka ti dá znamení, aby jsi počkal a sama zmizí v útrobách stavby.
Zůstaneš před vstupem, sám a se svými myšlenkami. Zanedlouho poznáš "Saktira", poznáš kmenového vůdce, možná původce všeho zla. Jaká je vhodná příprava?
Chrám zdobí stejný znak, jaký jsi viděl na holích, mrtvých tělech a okolním porostu...
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
juhovýchodná cesta, Felucia
Cesta pokračovala ďalej. Stáčala sa do strán, do kopca aj dole kopcom. Nasledoval som dievča po ceste ďalej, až lesný porast ustúpil a na obzore sa začalo črtať opevnenie a veľká drevená brána. Dedina nevyzerala ničím výnimočná. Typické primitívne osídlenie, ako na miliónoch ďalších planét po celej Galaxií. Táto však bola iná. Minimálne obrovská temnota, ktorú to miesto vyžarovalo, to podtrhávala.
Priblížili sme sa ku bráne. Stáli pri nej dvaja muži. Oblečením podobní dievčaťu, ktoré ma sem priviedlo. Obaja však mali na tvári zvláštne tetovania a netvárili sa nadšene. Prehodili s dievčinou pár slov a situácia nevyzerala dobre. Bol som prakticky pripravený na všetko. Chcel som však hrubú silu použiť až ako posledné riešenie. Nepochyboval som, že by som nemal problém ich oboch zneškodniť a drevená hradba by mi problém taktiež nerobila. Počkal som ale, ako sa situácia vyvinie. Môj strach sa stupňoval, nie však z mužov pri bráne, ale z toho čo ma čakalo vnútri. Opäť som sa však navonok snažil zachovať pokoj. Nakoniec ma muži pustili dnu.
Vnútri dediny nebolo ničím iné, ako u ostatných, ktoré som už videl. Snáď jedinou zvláštnosťou bol chrám uprostred, ku ktorému sme smerovali a ktorý bol nepochybne zdrojom temnoty tohto miesta. Snažil som sa nevšímať si všadeprítomné nepríjemné pohľady domorodcov. Prišli sme až k dverám. Srdce sa mi divoko rozbúšilo, napoly zo stresu a napoly z očakávania toho, čo ma čaká vnútri. Ten moment prišiel. Moja posledná skúška. Prikývol som a čakal na dievča. Zatiaľ som sa snažil čo najviac využiť Sily na to, aby som vycítil, čo ma vnútri môže čakať.
Cesta pokračovala ďalej. Stáčala sa do strán, do kopca aj dole kopcom. Nasledoval som dievča po ceste ďalej, až lesný porast ustúpil a na obzore sa začalo črtať opevnenie a veľká drevená brána. Dedina nevyzerala ničím výnimočná. Typické primitívne osídlenie, ako na miliónoch ďalších planét po celej Galaxií. Táto však bola iná. Minimálne obrovská temnota, ktorú to miesto vyžarovalo, to podtrhávala.
Priblížili sme sa ku bráne. Stáli pri nej dvaja muži. Oblečením podobní dievčaťu, ktoré ma sem priviedlo. Obaja však mali na tvári zvláštne tetovania a netvárili sa nadšene. Prehodili s dievčinou pár slov a situácia nevyzerala dobre. Bol som prakticky pripravený na všetko. Chcel som však hrubú silu použiť až ako posledné riešenie. Nepochyboval som, že by som nemal problém ich oboch zneškodniť a drevená hradba by mi problém taktiež nerobila. Počkal som ale, ako sa situácia vyvinie. Môj strach sa stupňoval, nie však z mužov pri bráne, ale z toho čo ma čakalo vnútri. Opäť som sa však navonok snažil zachovať pokoj. Nakoniec ma muži pustili dnu.
Vnútri dediny nebolo ničím iné, ako u ostatných, ktoré som už videl. Snáď jedinou zvláštnosťou bol chrám uprostred, ku ktorému sme smerovali a ktorý bol nepochybne zdrojom temnoty tohto miesta. Snažil som sa nevšímať si všadeprítomné nepríjemné pohľady domorodcov. Prišli sme až k dverám. Srdce sa mi divoko rozbúšilo, napoly zo stresu a napoly z očakávania toho, čo ma čaká vnútri. Ten moment prišiel. Moja posledná skúška. Prikývol som a čakal na dievča. Zatiaľ som sa snažil čo najviac využiť Sily na to, aby som vycítil, čo ma vnútri môže čakať.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Netrpělivě počítáš sekundy, setkání se záhadným Saktirem se blíží. Věříš, že chrám je centrem toho všeho. Nyní se tomu máš postavit čelem. Soustředěnost musí být maximální, chyby se netolerují.
Občas k tobě dolehne šepot obyvatel, snažíš se jej ignorovat. Jejich nelibost spojena s tvým příchodem je skoro stejná jako tvoje s povinností setrvat.
Po těch trýznivých chvílích se konečně otevřou dveře. Dívka, nyní již s naprosto vážnou tváří, ti naznačí, aby jsi ji následoval.
Tak to začíná...
Mlčky tě vede ponurou chodbou, míjíte několik dveří, směřujete až do samotného nitra. Zeď zdobí všemožné fresky, výjevy podivných bitev. Většinou na nich figuruje jedna osoba, možná Saktir? Prohlédneš je pouze letmo, dívka jde rychlým krokem.
Dostanete se až na samotný konec chodby, dívka ustoupí a kývne ke dveřím. Jsou jiné než většina ostatních, bohatě zdobené. Skoro jak práce profesionálního řezbáře. Dívka zvolna zaklepe a ustoupí, oči sklopí k zemi. Stydí se? Nebo má špatné svědomí?
Můžeš vejít.
Ozve se tlumený hlas skrze dveře. Nasucho polkneš a vkročíš. Odhalí se ti pohled honosného pokoje. Tedy na domorodé poměry. Zdi zdobí všemožné předměty, nejspíše trofeje. Podlaha je pokryta kobercem, nejspíše vysoké ceny.
Naproti dveřím se nachází větší stůl a u něho tři křesla. Potažené kůži nějakého tuzemského tvora.
Na největším z nich je uveleben člověk. Postava středního vzrůstu, delší černé vlasy zezadu svázané do copu. Na tváři má stejné tetování jako strážci venku a vlastně všichni mužští příslušníci kmene. Na sobě má mnohem honosnější róbu, vznešené oblečení, které se dá spatřit na aristokratické třídě.
Však jeho oči jsou jiné, zažloutlé a zarudlé. Oči posedlého, posedlého temnou stranou.
Krátce se pousměje a pohybem ruky ti nabídne jedno z křesel.
Očekával jsem tě. Ačkoli členové tvého řádu nás nenavštěvují.
Hovoří klidně a rozvážně, stále s mírným skoro až přátelským úsměvem. Dalším pohybem ruky poukáže na hliněný džbán, nejspíše s nějakou pálenkou.
Čemu náš skromný kmen vděčí za takovou poctu? Poctu tak vzácné návštěvy?
Podívá se zpříma do tvých překvapených očí. Jeho jazyk je přesný, škrobený, skoro jako jazyk nějakého senátora. Vůbec neodpovídá jeho vzhledu, či snad domovině. Je skutečně tento muž zdrojem všeho toho zla?
Netrpělivě počítáš sekundy, setkání se záhadným Saktirem se blíží. Věříš, že chrám je centrem toho všeho. Nyní se tomu máš postavit čelem. Soustředěnost musí být maximální, chyby se netolerují.
Občas k tobě dolehne šepot obyvatel, snažíš se jej ignorovat. Jejich nelibost spojena s tvým příchodem je skoro stejná jako tvoje s povinností setrvat.
Po těch trýznivých chvílích se konečně otevřou dveře. Dívka, nyní již s naprosto vážnou tváří, ti naznačí, aby jsi ji následoval.
Tak to začíná...
Mlčky tě vede ponurou chodbou, míjíte několik dveří, směřujete až do samotného nitra. Zeď zdobí všemožné fresky, výjevy podivných bitev. Většinou na nich figuruje jedna osoba, možná Saktir? Prohlédneš je pouze letmo, dívka jde rychlým krokem.
Dostanete se až na samotný konec chodby, dívka ustoupí a kývne ke dveřím. Jsou jiné než většina ostatních, bohatě zdobené. Skoro jak práce profesionálního řezbáře. Dívka zvolna zaklepe a ustoupí, oči sklopí k zemi. Stydí se? Nebo má špatné svědomí?
Můžeš vejít.
Ozve se tlumený hlas skrze dveře. Nasucho polkneš a vkročíš. Odhalí se ti pohled honosného pokoje. Tedy na domorodé poměry. Zdi zdobí všemožné předměty, nejspíše trofeje. Podlaha je pokryta kobercem, nejspíše vysoké ceny.
Naproti dveřím se nachází větší stůl a u něho tři křesla. Potažené kůži nějakého tuzemského tvora.
Na největším z nich je uveleben člověk. Postava středního vzrůstu, delší černé vlasy zezadu svázané do copu. Na tváři má stejné tetování jako strážci venku a vlastně všichni mužští příslušníci kmene. Na sobě má mnohem honosnější róbu, vznešené oblečení, které se dá spatřit na aristokratické třídě.
Však jeho oči jsou jiné, zažloutlé a zarudlé. Oči posedlého, posedlého temnou stranou.
Krátce se pousměje a pohybem ruky ti nabídne jedno z křesel.
Očekával jsem tě. Ačkoli členové tvého řádu nás nenavštěvují.
Hovoří klidně a rozvážně, stále s mírným skoro až přátelským úsměvem. Dalším pohybem ruky poukáže na hliněný džbán, nejspíše s nějakou pálenkou.
Čemu náš skromný kmen vděčí za takovou poctu? Poctu tak vzácné návštěvy?
Podívá se zpříma do tvých překvapených očí. Jeho jazyk je přesný, škrobený, skoro jako jazyk nějakého senátora. Vůbec neodpovídá jeho vzhledu, či snad domovině. Je skutečně tento muž zdrojem všeho toho zla?
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Vstúpili sme do chrámu. Ten pôsobil vskutku honosne, drahý nábytok, koberce, obrazy a iné veci, ktoré určite nevznikli v rukách ľudu z tohto kmeňa. Vyzeralo to tak, že Saktir si určite žije lepšie ako väčšina jeho poddaných. Nasledoval som dievča až k bohato zdobeným dverám na konci chodby. Dievča zaklope na dvere a hlas zvnútra mi dá pokyn aby som vstúpil. Perfektným basicom. Dievča sklopí oči, no ja som si jej gesto nevšímal. Vstúpil som do miestnosti, ktorá pripomínala pracovňu senátora. Sedel tam muž. Evidentne už od pohľadu iný, ako ostatní členovia kmeňa. Nielen perfektné vyjadrovanie, drahé šaty či upravenosť ho odlišovali, no najme jeho oči. Niečo také som nikdy nevidel. Vedel som však, čo to znamená. Predstúpil som pred neho a zložil som si kapucňu. Takže vie že som Jedi, očividne. Stále som si však nebol istý, či tento muž je tým zdrojom všetkého zla, ktoré na tomto mieste bolo, alebo je len služobníkom.
"Vaše privítanie rozhodne nebolo vrúcne", poznamenal som a spomenul som si na to, koľko ľudí ma dnes už chcelo zabiť. Rozhodol som sa však hrať jeho hru.
"Predovšetkým ma však zaujala vaša výzdoba," povedal som a pomyslel som si na telá napichnuté na koly pozdĺž cesty, "smiem vedieť, s kým mám tú česť?" spýtal som sa a pristúpil som o jeden krok bližšie. V prípade potreby som bol pripravený na okamžitý boj, no navonok som sa snažil pôsobiť pokojne a nerobil som žiadne vyzývavé gestá ani som nemal útočné postavenie. Čakal som na jeho reakciu.
Vstúpili sme do chrámu. Ten pôsobil vskutku honosne, drahý nábytok, koberce, obrazy a iné veci, ktoré určite nevznikli v rukách ľudu z tohto kmeňa. Vyzeralo to tak, že Saktir si určite žije lepšie ako väčšina jeho poddaných. Nasledoval som dievča až k bohato zdobeným dverám na konci chodby. Dievča zaklope na dvere a hlas zvnútra mi dá pokyn aby som vstúpil. Perfektným basicom. Dievča sklopí oči, no ja som si jej gesto nevšímal. Vstúpil som do miestnosti, ktorá pripomínala pracovňu senátora. Sedel tam muž. Evidentne už od pohľadu iný, ako ostatní členovia kmeňa. Nielen perfektné vyjadrovanie, drahé šaty či upravenosť ho odlišovali, no najme jeho oči. Niečo také som nikdy nevidel. Vedel som však, čo to znamená. Predstúpil som pred neho a zložil som si kapucňu. Takže vie že som Jedi, očividne. Stále som si však nebol istý, či tento muž je tým zdrojom všetkého zla, ktoré na tomto mieste bolo, alebo je len služobníkom.
"Vaše privítanie rozhodne nebolo vrúcne", poznamenal som a spomenul som si na to, koľko ľudí ma dnes už chcelo zabiť. Rozhodol som sa však hrať jeho hru.
"Predovšetkým ma však zaujala vaša výzdoba," povedal som a pomyslel som si na telá napichnuté na koly pozdĺž cesty, "smiem vedieť, s kým mám tú česť?" spýtal som sa a pristúpil som o jeden krok bližšie. V prípade potreby som bol pripravený na okamžitý boj, no navonok som sa snažil pôsobiť pokojne a nerobil som žiadne vyzývavé gestá ani som nemal útočné postavenie. Čakal som na jeho reakciu.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Místnost osvětlují dva svícny posazené proti sobě na stěnách, utvářejí příjemný hřejivý pocit. Všechny předměty jsou orientovány podle posazení stolu, tedy podoba teoretické kanceláře. Trofeje na stěnách nejspíše patřili těm, které jsi potkal po cestě. Ubožáci na kůlech, kteří je již nebudou potřebovat.
Hřejivý pocit, který poskytuje osvětlení, končí právě u osoby Saktira. Ačkoli jeho chování je nanejvýš vybrané, tvé smysly ošálit nemůže. Cítíš z něho tu známou prohnilost, nepříjemný pocit, ze kterého vyvstává husí kůže.
Od tvého vstupu tě pozorně sleduje, každý tvůj pohyb, gesto, grimasu. Snad i Silovou stopu, neobyčejná opatrnost není něco s čím by jsi se setkal, nebo něco kvůli čemu by byli příslušníci temné strany proslulí.
Omluvte přivítání, netušil jsem, že nás poctíte. Zajisté, bych připravil oficiální průvod.
Řekne blahosklonně a posune k tobě šálek nafialovělé tekutiny. Sám si taktéž nalije, nejspíše v prázdném gestu důvěryhodnosti.
Výzdoba? Ach ano, předměty ještě z dob mých předchůdců. Nebo snad myslíte venkovní?
Pousměje se a přiloží šálek k ústům, dopřeje si několik doušků, však stále tě pečlivě sleduje. Cítíš jeho pohled až někde uvnitř, jak kdyby viděl skrz kůži, díval se do samotné duše.
Je to výsledek prostého soudního procesu. Jak jistě víte v souladu s deklarací svobodných systémů, máme právo řešit právo a trestat dle naší libosti.
Usměje se, vlastně má pravdu. Jaké pravomoci zde máš? Do jaké míry můžeš zasáhnout, pokud to je "regulérní" místní trest.
Jsem to ale špatný hostitel, jistě musíte mít hlad, nechám něco připravit. Žijeme tu velice skromně, ale tak důležitou návštěvu si nedovolím neobčerstvit.
Znovu ta kousavá, vlezlá blahosklonnost. On si to snad vyloženě užívá. Jeho zažloutlé oči se do tebe opírají, jako vítr do papíru.
Však nevypadá, že by se snažil útočit, či tě nějak ohrožovat.
Ale jistě mistře Jedi, jsem Saktir, duchovní a statutární vůdce této skromné společnosti.
Hovoří klidným, táhlým hlasem diplomatů. Bez jediné chyby či zaváhání. Ať už je to kdokoli, musel mít výborné učitele. Rétorika na takové úrovni není něco s čím se člověk narodí. Brousí se a zdokonaluje, jako diamant.
Nyní když jsem zodpověděl vaše otázky, zachovejme prosím pravidla etiky, můžete odpovědět na tu mojí? Co Vás sem přivádí?
Snažíš se hrát jeho hru, jaký bude další krok?
Místnost osvětlují dva svícny posazené proti sobě na stěnách, utvářejí příjemný hřejivý pocit. Všechny předměty jsou orientovány podle posazení stolu, tedy podoba teoretické kanceláře. Trofeje na stěnách nejspíše patřili těm, které jsi potkal po cestě. Ubožáci na kůlech, kteří je již nebudou potřebovat.
Hřejivý pocit, který poskytuje osvětlení, končí právě u osoby Saktira. Ačkoli jeho chování je nanejvýš vybrané, tvé smysly ošálit nemůže. Cítíš z něho tu známou prohnilost, nepříjemný pocit, ze kterého vyvstává husí kůže.
Od tvého vstupu tě pozorně sleduje, každý tvůj pohyb, gesto, grimasu. Snad i Silovou stopu, neobyčejná opatrnost není něco s čím by jsi se setkal, nebo něco kvůli čemu by byli příslušníci temné strany proslulí.
Omluvte přivítání, netušil jsem, že nás poctíte. Zajisté, bych připravil oficiální průvod.
Řekne blahosklonně a posune k tobě šálek nafialovělé tekutiny. Sám si taktéž nalije, nejspíše v prázdném gestu důvěryhodnosti.
Výzdoba? Ach ano, předměty ještě z dob mých předchůdců. Nebo snad myslíte venkovní?
Pousměje se a přiloží šálek k ústům, dopřeje si několik doušků, však stále tě pečlivě sleduje. Cítíš jeho pohled až někde uvnitř, jak kdyby viděl skrz kůži, díval se do samotné duše.
Je to výsledek prostého soudního procesu. Jak jistě víte v souladu s deklarací svobodných systémů, máme právo řešit právo a trestat dle naší libosti.
Usměje se, vlastně má pravdu. Jaké pravomoci zde máš? Do jaké míry můžeš zasáhnout, pokud to je "regulérní" místní trest.
Jsem to ale špatný hostitel, jistě musíte mít hlad, nechám něco připravit. Žijeme tu velice skromně, ale tak důležitou návštěvu si nedovolím neobčerstvit.
Znovu ta kousavá, vlezlá blahosklonnost. On si to snad vyloženě užívá. Jeho zažloutlé oči se do tebe opírají, jako vítr do papíru.
Však nevypadá, že by se snažil útočit, či tě nějak ohrožovat.
Ale jistě mistře Jedi, jsem Saktir, duchovní a statutární vůdce této skromné společnosti.
Hovoří klidným, táhlým hlasem diplomatů. Bez jediné chyby či zaváhání. Ať už je to kdokoli, musel mít výborné učitele. Rétorika na takové úrovni není něco s čím se člověk narodí. Brousí se a zdokonaluje, jako diamant.
Nyní když jsem zodpověděl vaše otázky, zachovejme prosím pravidla etiky, můžete odpovědět na tu mojí? Co Vás sem přivádí?
Snažíš se hrát jeho hru, jaký bude další krok?
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Počas sedenia na jednom z kresiel a počúvania jeho slov mi konečne došla jedna vec, na ktorú som síce myslel pred príchodom na planétu, no od momentu, ako moja loď pristála, mi to absolútne vypadlo z hlavy. Felucia bola od nedávneho útoku na vojenskú nemocničnú stanicu na orbite planéty pod kontrolou Separatistov. V tom prípade sa jedná o nepriateľa a mohol by som ho v akomkoľvek momente zatknúť a predviesť pred Rád za zločiny proti zákonom Galaktickej Republiky. Ešte chvíľu som však chcel pokračovať v jeho hre. Nevedel som o ako mocného užívateľa temnej strany ide a nechcel som sa s ním púšťať do súboja bezdôvodne. Neposlali ma sem vykonávať právo ale niečo hľadať, spomenul som si na slová majstra En'Lia.
Takže je to on. Saktir. Teraz to už bolo jasné. Stále som však nevedel, ako s ním súvisí moja misia. Bol som si však istý že toto je cieľ mojej cesty. No musel som si to overiť. Rozhodol som sa povedať pravdu.
"Prišiel som nájsť to, čo je najcennejšie" povedal som a bol som zvedavý, ako na to Saktir zareaguje. Podľa jeho reakcie zistím, či som na správnom mieste alebo tu strácam čas.
Počas sedenia na jednom z kresiel a počúvania jeho slov mi konečne došla jedna vec, na ktorú som síce myslel pred príchodom na planétu, no od momentu, ako moja loď pristála, mi to absolútne vypadlo z hlavy. Felucia bola od nedávneho útoku na vojenskú nemocničnú stanicu na orbite planéty pod kontrolou Separatistov. V tom prípade sa jedná o nepriateľa a mohol by som ho v akomkoľvek momente zatknúť a predviesť pred Rád za zločiny proti zákonom Galaktickej Republiky. Ešte chvíľu som však chcel pokračovať v jeho hre. Nevedel som o ako mocného užívateľa temnej strany ide a nechcel som sa s ním púšťať do súboja bezdôvodne. Neposlali ma sem vykonávať právo ale niečo hľadať, spomenul som si na slová majstra En'Lia.
Takže je to on. Saktir. Teraz to už bolo jasné. Stále som však nevedel, ako s ním súvisí moja misia. Bol som si však istý že toto je cieľ mojej cesty. No musel som si to overiť. Rozhodol som sa povedať pravdu.
"Prišiel som nájsť to, čo je najcennejšie" povedal som a bol som zvedavý, ako na to Saktir zareaguje. Podľa jeho reakcie zistím, či som na správnom mieste alebo tu strácam čas.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Nepřišel jsi jako vykonavatel, nýbrž hledač. Tvoje poslání, tvoje zkouška, ano to je důležité. Měly by to být poslední chvíle v kůži padawana. Musíš dokázat, že jsi připraven, že máš na to být rytíř. Bojoval jsi, studoval a připravoval se. Mnohokráte jsi sáhl na vlastní limity, ale tato planeta tě nutí zajít mnohem dále. Člověk sedící proti tobě je zkušený diplomat, jestli něco ví, tak nebude lehké ho přesvědčit ke spolupráci. Jen jeho do žluta zbarvené duhovky zrazují tu vysokou noblesu jednání. Snad by jsi mu i uvěřil, nebýt jedi, necítit ten zvláštní pocit. Pocit, který jako černý mrak visí nad celou vesnicí, nad podivným Saktirem, nad jeho lidem.
To nejcennější?
Poprvé na jeho obličeji spatříš stopy nejistoty. Čekal mnohé, však nikoli podobnou odpověď, zvláštní cíl. Rychle se vzpamatovává a nasazuje kamennou masku diplomata, přesto jeho reakce byla zřejmá.
Proč by se něco takového mělo nacházet v takto skromném kmeni?
Řekne, snad aby ujistil sám sebe. Pokud pozorně posloucháš, můžeš zaregistrovat stopy sarkasmu. Možná nevěří tvé odpovědi. Možná si myslí, že to je vtip. Tak či tak jsi získal jeho pozornost.
Zde najdeš nejvyšší pohostinnost, rád ti věnuji příbytek, poskytnu jídlo. Pokud bude ctěná libost, můžeš se připojit na některý z našich rituálů.
Doplňuje výklad honosnými gesty rukama, dokonce vykouzlí i přátelský úsměv. Něco před tebou tají, přesto jedná neuvěřitelně přátelsky na někoho, komu jsi bez vážného důvodu narušil území.
Vím, máme odlišné pohledy na jistou věc.
Promne si oči, snad aby zdůraznil co tím chtěl říci. Skutečně na "to" ještě poukazuje? Celá věc začíná být více a více zvláštnější.
Přesto nemusíme být nepřáteli, že?
Rychle dodává a následuje dalším úsměvem. O co se ten muž snaží? Hraje to? Nebo je skutečně možné, aby jednal takto otevřeně i přesto, že je očividně následovník temné strany.
Dokončí poslední větu a nechá ti prostor. Prostor, aby jsi mohl vstřebat vše co pronesl, zaujmout vhodný postoj. Čekal jsi útok, čekal jsi nejhorší. Co jsi však vážně neočekával, je přátelské jednání...
Nepřišel jsi jako vykonavatel, nýbrž hledač. Tvoje poslání, tvoje zkouška, ano to je důležité. Měly by to být poslední chvíle v kůži padawana. Musíš dokázat, že jsi připraven, že máš na to být rytíř. Bojoval jsi, studoval a připravoval se. Mnohokráte jsi sáhl na vlastní limity, ale tato planeta tě nutí zajít mnohem dále. Člověk sedící proti tobě je zkušený diplomat, jestli něco ví, tak nebude lehké ho přesvědčit ke spolupráci. Jen jeho do žluta zbarvené duhovky zrazují tu vysokou noblesu jednání. Snad by jsi mu i uvěřil, nebýt jedi, necítit ten zvláštní pocit. Pocit, který jako černý mrak visí nad celou vesnicí, nad podivným Saktirem, nad jeho lidem.
To nejcennější?
Poprvé na jeho obličeji spatříš stopy nejistoty. Čekal mnohé, však nikoli podobnou odpověď, zvláštní cíl. Rychle se vzpamatovává a nasazuje kamennou masku diplomata, přesto jeho reakce byla zřejmá.
Proč by se něco takového mělo nacházet v takto skromném kmeni?
Řekne, snad aby ujistil sám sebe. Pokud pozorně posloucháš, můžeš zaregistrovat stopy sarkasmu. Možná nevěří tvé odpovědi. Možná si myslí, že to je vtip. Tak či tak jsi získal jeho pozornost.
Zde najdeš nejvyšší pohostinnost, rád ti věnuji příbytek, poskytnu jídlo. Pokud bude ctěná libost, můžeš se připojit na některý z našich rituálů.
Doplňuje výklad honosnými gesty rukama, dokonce vykouzlí i přátelský úsměv. Něco před tebou tají, přesto jedná neuvěřitelně přátelsky na někoho, komu jsi bez vážného důvodu narušil území.
Vím, máme odlišné pohledy na jistou věc.
Promne si oči, snad aby zdůraznil co tím chtěl říci. Skutečně na "to" ještě poukazuje? Celá věc začíná být více a více zvláštnější.
Přesto nemusíme být nepřáteli, že?
Rychle dodává a následuje dalším úsměvem. O co se ten muž snaží? Hraje to? Nebo je skutečně možné, aby jednal takto otevřeně i přesto, že je očividně následovník temné strany.
Dokončí poslední větu a nechá ti prostor. Prostor, aby jsi mohl vstřebat vše co pronesl, zaujmout vhodný postoj. Čekal jsi útok, čekal jsi nejhorší. Co jsi však vážně neočekával, je přátelské jednání...
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Počúval som pozorne všetko, čo mi Saktir rozprával a stále som pátral v jeho očiach po akomkoľvek náznaku emócie. Evidentne som mal v debate na chvíľu navrch a určite som mal v pláne postarať sa o to, aby to tak zostalo. Bolo zaujímavé sledovať, ako zareagoval na moju priamočiaru otázku. Možno som musel odkryť nejaké karty, no zato som už trochu videl aj do tých jeho.
"Iste, rád sa tu istý čas zdržím" povedal som a po prvý krát som aj ja vystrúhal úprimný úsmev. "Avšak nemyslím, že Váš kmeň je až tak skromný" , povedal som a pomyslel som si na mnohé cenné predmety ktoré som videl v celom tomto chráme.
Rozhodol som sa, že je najlepší čas na to ukončiť prvé kolo. Možnosť zostať tu a rozhliadnúť sa po okolí bola síce riskantná ale vyzeralo to ako dobrá možnosť na zistenie informácií. Tento rozhovor k nim určite neviedol.
"Určite chápete, že mám za sebou dlhú cestu. ak dovolíte, rád by som si odpočinul" povedal som a dúfal, že dostanem nejaký priestor, v ktorom môžem zostať. V každom prípade som mal v pláne vrátiť sa na loď po zvyšok zásob a vybavenia a poslať správu na Coruscant.
Počúval som pozorne všetko, čo mi Saktir rozprával a stále som pátral v jeho očiach po akomkoľvek náznaku emócie. Evidentne som mal v debate na chvíľu navrch a určite som mal v pláne postarať sa o to, aby to tak zostalo. Bolo zaujímavé sledovať, ako zareagoval na moju priamočiaru otázku. Možno som musel odkryť nejaké karty, no zato som už trochu videl aj do tých jeho.
"Iste, rád sa tu istý čas zdržím" povedal som a po prvý krát som aj ja vystrúhal úprimný úsmev. "Avšak nemyslím, že Váš kmeň je až tak skromný" , povedal som a pomyslel som si na mnohé cenné predmety ktoré som videl v celom tomto chráme.
Rozhodol som sa, že je najlepší čas na to ukončiť prvé kolo. Možnosť zostať tu a rozhliadnúť sa po okolí bola síce riskantná ale vyzeralo to ako dobrá možnosť na zistenie informácií. Tento rozhovor k nim určite neviedol.
"Určite chápete, že mám za sebou dlhú cestu. ak dovolíte, rád by som si odpočinul" povedal som a dúfal, že dostanem nejaký priestor, v ktorom môžem zostať. V každom prípade som mal v pláne vrátiť sa na loď po zvyšok zásob a vybavenia a poslať správu na Coruscant.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Ale jistě.
Rozpřáhne ruce v honosném gestu a podívá se ke dveřím. Poznámku o kmeni se rozhodne přejít pouhým úsměvem. Stále netušíš co si máš myslet. Je vůbec bezpečné zůstávat na takovém místě?
Linna ti ukáže ubytování, předpokládal jsem, že se zdržíš, takže jsem si dovolil připravit.
Úsměv z tváře nemizí, ukáže ke dveřím, sám zůstane sedět. Tady prozatím vaše společná chvíle končí. Ještě než otevřeš dveře, pronese prostě.
Užij si pobyt Mistře Jedi.
Cítíš v tom cosi sarkastického, však může to být čistě tvůj pocit.
Znovu se ocitneš na chodbě, dívka, Linna skutečně čeká poslušně za dveřmi. Znovu se tě pokusí chytit za ruku, zvláštní zlozvyk. Všimneš si, že v druhé ruce nese čistější rudé roucho, nejspíše určené pro tebe.
Mile se usměje a táhne tě pryč z podlouhlého průchodu chrámem.
Všimneš si, že venkovní šepot ustal. Občas o tebe nějaký domorodec zavadí pohledem, ale už bez překvapeného či znechuceného výrazu. Vypadá to, že jakmile tě přijal Saktir, už s tebou nemají problém.
Dívka tě vede skrze celou vesnici, nejdříve skrze improvizovaný trh. Na kterém by jsi našel převážně jídlo, možná nějaké ty látky. Kmen nejspíše bude mít vlastní měnu.
Procházíte kolem tréninkového prostoru, kde několik mužů cvičí boj s holí, oštěpem. Celé prostranství má rozlohu menšího skautského tábora.
Na malý moment zahlédneš i odvrácenou stranu vesnice, v podobě pranýře, kde nejspíše probíhá většina "soudních procesů". Zem je nasáklá zaschlou krví, kterou se nikdo nesnaží uklízet.
Konečně dorazíte před menší dřevěnou chatku. Linna otevře dveře a zavede tě dovnitř. Dva pokoje a něco, co se dá považovat za záchod. Alespoň postel je potažena kůží a vypadá útulně. Povzdechneš si, však co šlo očekávat od domorodců.
Pokoj je vybaven stolem, dvěma židlemi a skříní. Ve skříni se nachází nějaké to dřevěné nádobí, příbory atd...
Linna položí roucho na stůl a hluboce se ukloní. Ukáže na ukazováčkem na sebe a vykoktá.
Jít
Pokud ji nechceš zastavovat, vydá se někam do středu vesnice.
Venku se už smráká, tohle byl opravdu podivný den. Našel jsi cestu, nechal jsi se vést a skončil jsi zde. Ve vesnici zvláštního Saktira a ještě zvláštnějších tradic. Co teď? Saktir mluvil o nějakém rituálu, počkat na něj? Nebo zkusit hledat na vlastní pěst? Mohlo by být nebezpečné, kdyby tě někdo spatřil jak se procházíš po vesnici, hlavně v noci.
A trocha spánku taky neuškodí. Dveře, zdá se, mají alespoň závoru...
Ale jistě.
Rozpřáhne ruce v honosném gestu a podívá se ke dveřím. Poznámku o kmeni se rozhodne přejít pouhým úsměvem. Stále netušíš co si máš myslet. Je vůbec bezpečné zůstávat na takovém místě?
Linna ti ukáže ubytování, předpokládal jsem, že se zdržíš, takže jsem si dovolil připravit.
Úsměv z tváře nemizí, ukáže ke dveřím, sám zůstane sedět. Tady prozatím vaše společná chvíle končí. Ještě než otevřeš dveře, pronese prostě.
Užij si pobyt Mistře Jedi.
Cítíš v tom cosi sarkastického, však může to být čistě tvůj pocit.
Znovu se ocitneš na chodbě, dívka, Linna skutečně čeká poslušně za dveřmi. Znovu se tě pokusí chytit za ruku, zvláštní zlozvyk. Všimneš si, že v druhé ruce nese čistější rudé roucho, nejspíše určené pro tebe.
Mile se usměje a táhne tě pryč z podlouhlého průchodu chrámem.
Všimneš si, že venkovní šepot ustal. Občas o tebe nějaký domorodec zavadí pohledem, ale už bez překvapeného či znechuceného výrazu. Vypadá to, že jakmile tě přijal Saktir, už s tebou nemají problém.
Dívka tě vede skrze celou vesnici, nejdříve skrze improvizovaný trh. Na kterém by jsi našel převážně jídlo, možná nějaké ty látky. Kmen nejspíše bude mít vlastní měnu.
Procházíte kolem tréninkového prostoru, kde několik mužů cvičí boj s holí, oštěpem. Celé prostranství má rozlohu menšího skautského tábora.
Na malý moment zahlédneš i odvrácenou stranu vesnice, v podobě pranýře, kde nejspíše probíhá většina "soudních procesů". Zem je nasáklá zaschlou krví, kterou se nikdo nesnaží uklízet.
Konečně dorazíte před menší dřevěnou chatku. Linna otevře dveře a zavede tě dovnitř. Dva pokoje a něco, co se dá považovat za záchod. Alespoň postel je potažena kůží a vypadá útulně. Povzdechneš si, však co šlo očekávat od domorodců.
Pokoj je vybaven stolem, dvěma židlemi a skříní. Ve skříni se nachází nějaké to dřevěné nádobí, příbory atd...
Linna položí roucho na stůl a hluboce se ukloní. Ukáže na ukazováčkem na sebe a vykoktá.
Jít
Pokud ji nechceš zastavovat, vydá se někam do středu vesnice.
Venku se už smráká, tohle byl opravdu podivný den. Našel jsi cestu, nechal jsi se vést a skončil jsi zde. Ve vesnici zvláštního Saktira a ještě zvláštnějších tradic. Co teď? Saktir mluvil o nějakém rituálu, počkat na něj? Nebo zkusit hledat na vlastní pěst? Mohlo by být nebezpečné, kdyby tě někdo spatřil jak se procházíš po vesnici, hlavně v noci.
A trocha spánku taky neuškodí. Dveře, zdá se, mají alespoň závoru...
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Pred odchodom som sa slušne uklonil a odišiel som spolu s Linnou. Takže to je jej meno. Minimálne je to dobré vedieť. Počas toho, ako sme prechádzali dedinou, som sa ponoril do svojich myšlienok a príliš nevnímal okolie, iba čo mi vrodená ostražitosť prikázala. Aj tak som si však všimol, že dedinčania zmenili svoj pohľad na mňa a taktiež pranier na ktorom sa zrejme odohrávali zverstvá, ktoré lemovali prístupovú cestu. Striedali sa vo mne pocity odhodlania a neistoty. Situácia nebola priaznivá, nemal som rád situácie, v ktorých nemám prehľad, avšak určitým spôsobom ma táto "hra" bavila. Moja vnútorná nervozita plynula skôr z nedočkavosti ako zo strachu. Rozhodol som sa tento pocit potlačiť, pretože som si uvedomoval, že rovnako ako strach môže spôsobiť chyby.
Napriek tomu, že som mal dnes večer viac plánov, priorita bola pre mňa získať zvyšok zásob a poslať správu na Coruscant. V tom prípade som si mohol byť istý, že aj keby sa mi niečo stalo, Rád Jedi sa dozvie o tomto mieste. Dorazili sme až k miestu, ktoré malo byť mojím ubytovaním. Kývol som hlavou na Linnu a počkal som, kým odíde. Po tom som vstúpil do miestnosti a zavrel za sebou dvere. Zamieril som do miestnosti s posteľou. Zložil som si plášť a koženú tašku a sadol som si na posteľ. Rozhodol som sa najprv najesť a čakať. Mal som v pláne dostať sa z dediny nepozorovane a rovnako sa do nej aj vrátiť. Na to som však musel počkať, kým všetkých z cesty odprace súmrak, alebo rituál, o ktorom Saktir hovoril. Mal som v pláne hneď po tom čo najrýchlejšie zamieriť k lodi, vziať zvyšok zásob a poslať správu. Medzičasom som sa venoval meditácií.
Keď už som mal dojem, že som čakal dosť dlho a vonku sa zotmelo, vzal som si znova plášť a vyšiel som von. Mojím cieľom bolo primárne dostať sa čo najskôr nepozorovane z dediny a zamieriť k lodi. Ak by som niekoho stretol, mal som v pláne použiť Silu formou ilúzie, aby som zakryl svoju stopu v jeho mysli. Už som to v minulosti robil, patrilo to k mojim najväčším talentom v rámci schopností v Sile.
Pred odchodom som sa slušne uklonil a odišiel som spolu s Linnou. Takže to je jej meno. Minimálne je to dobré vedieť. Počas toho, ako sme prechádzali dedinou, som sa ponoril do svojich myšlienok a príliš nevnímal okolie, iba čo mi vrodená ostražitosť prikázala. Aj tak som si však všimol, že dedinčania zmenili svoj pohľad na mňa a taktiež pranier na ktorom sa zrejme odohrávali zverstvá, ktoré lemovali prístupovú cestu. Striedali sa vo mne pocity odhodlania a neistoty. Situácia nebola priaznivá, nemal som rád situácie, v ktorých nemám prehľad, avšak určitým spôsobom ma táto "hra" bavila. Moja vnútorná nervozita plynula skôr z nedočkavosti ako zo strachu. Rozhodol som sa tento pocit potlačiť, pretože som si uvedomoval, že rovnako ako strach môže spôsobiť chyby.
Napriek tomu, že som mal dnes večer viac plánov, priorita bola pre mňa získať zvyšok zásob a poslať správu na Coruscant. V tom prípade som si mohol byť istý, že aj keby sa mi niečo stalo, Rád Jedi sa dozvie o tomto mieste. Dorazili sme až k miestu, ktoré malo byť mojím ubytovaním. Kývol som hlavou na Linnu a počkal som, kým odíde. Po tom som vstúpil do miestnosti a zavrel za sebou dvere. Zamieril som do miestnosti s posteľou. Zložil som si plášť a koženú tašku a sadol som si na posteľ. Rozhodol som sa najprv najesť a čakať. Mal som v pláne dostať sa z dediny nepozorovane a rovnako sa do nej aj vrátiť. Na to som však musel počkať, kým všetkých z cesty odprace súmrak, alebo rituál, o ktorom Saktir hovoril. Mal som v pláne hneď po tom čo najrýchlejšie zamieriť k lodi, vziať zvyšok zásob a poslať správu. Medzičasom som sa venoval meditácií.
Keď už som mal dojem, že som čakal dosť dlho a vonku sa zotmelo, vzal som si znova plášť a vyšiel som von. Mojím cieľom bolo primárne dostať sa čo najskôr nepozorovane z dediny a zamieriť k lodi. Ak by som niekoho stretol, mal som v pláne použiť Silu formou ilúzie, aby som zakryl svoju stopu v jeho mysli. Už som to v minulosti robil, patrilo to k mojim najväčším talentom v rámci schopností v Sile.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Zavřeš za sebou dveře, alespoň na chvíli potřebuješ nasát ticho a klid. Na poměry kmene, chatka obsahuje vše co by jsi mohl potřebovat. Nejspíše je určena pro "hosty", i když samotná tato myšlenka je podivná.
Sedl jsi si na postel, kůže zvláštního zvířete, poskytovala příhodné pohodlí. Přemítal jsi nad vším co jsi zažil, nad kmenem a jeho členy. Nad jeho zvláštním vůdcem, Saktirem. Kde se ten člověk naučil plynulý jazyk? Cestoval? Od někoho z planety?
Otázky vyvstávaly, potřeboval jsi se alespoň na moment uklidnit.
Odložil jsi věci, meditace bude vhodný prostředek k nabrání sil. Ucítil jsi vyčerpanost, tento den byl dlouhý. Přesto přesvědčení odeslat zprávu, zvítězilo.
Uvolníš každý sval v těle, oči pevně zavřené. Klidový stav však nepřichází. Cítíš konflikt, cítíš bolest, hrozbu, temný přízrak zvrácenosti.
Otevřeš oči, před tebou jsou rytíři. Jediové připravení k boji, nikoho z nich však nepoznáváš. Stojíš na zarudlé hlíně. Kolem tebe jsou vojenské pluky, kapitáni řvou své rozkazy. I jejich výstroj je zvláštní, tyto modely "brnění" se nepoužívají od... No ano dávné sithské války. Najednou vše pohltí chaos, střelba, řev. Sleduješ jak rytíři padají, jeden pod druhém klesají na krví se plnící zem. Masakrováni stínem, neskonale rychlým, nezastavujícím se stínem. Stínem, který pohltí vše a nikoho nenechá naživu.
Už je blízko! Rychle sáhneš po meči, pozdě. Ukrutná bolest projede celým tvým tělem, pohled se zamlží, padáš do kaluže krve.
S trhnutím se probíráš, máš co dělat, aby jsi nezačal řvát. Prožil jsi vlastní smrt, viděl jsi vizi z dávné minulosti, proč nyní? Proč zde?
Třesoucí se rukou sáhneš pro láhev s vodou. Polkneš několik doušků a mírně pokropíš obličej.
Venku zatím vše utichlo. Nevíš jak dlouho jsi byl v meditačním stavu, jak dlouho jsi byl nucen prožívat ukrutnost minulosti.
Chvíli jen tak sedíš, uvažuješ co to mělo znamenat, co se ti Síla snaží říci?
Zvolna se zvedneš a odstraníš závoru. Vykoukneš ven, tvým očím se odhalí hluboká noc.
Teď nebo nikdy.
Oblékneš plášť a vyrazíš rychlým krokem k bráně. Z dálky vidíš, že brána je zavřená, nic s čím by jsi si neporadil.
Blížíš se k palisádě, v cestě ti nestojí žádné stráže. Už to vypadá na snadný průchod...
Chystáš se někam Mistře Jedi?
Uslyšíš známý hlas za zády. Saktir vypadá v nočním světle ještě děsivěji. Žluté oči září do tmy jako dvě žárovky. Jeho kontrastní roucho, vypadá jako čerstvé zaschlá krev.
V noci jsou tato místa obzvláště nebezpečná. Musím trvat na doprovodu stráží, nechci aby se na mém území zranil tak vzácný host.
Řekne a připojí ten podivně přátelský úsměv.
Zavřeš za sebou dveře, alespoň na chvíli potřebuješ nasát ticho a klid. Na poměry kmene, chatka obsahuje vše co by jsi mohl potřebovat. Nejspíše je určena pro "hosty", i když samotná tato myšlenka je podivná.
Sedl jsi si na postel, kůže zvláštního zvířete, poskytovala příhodné pohodlí. Přemítal jsi nad vším co jsi zažil, nad kmenem a jeho členy. Nad jeho zvláštním vůdcem, Saktirem. Kde se ten člověk naučil plynulý jazyk? Cestoval? Od někoho z planety?
Otázky vyvstávaly, potřeboval jsi se alespoň na moment uklidnit.
Odložil jsi věci, meditace bude vhodný prostředek k nabrání sil. Ucítil jsi vyčerpanost, tento den byl dlouhý. Přesto přesvědčení odeslat zprávu, zvítězilo.
Uvolníš každý sval v těle, oči pevně zavřené. Klidový stav však nepřichází. Cítíš konflikt, cítíš bolest, hrozbu, temný přízrak zvrácenosti.
Otevřeš oči, před tebou jsou rytíři. Jediové připravení k boji, nikoho z nich však nepoznáváš. Stojíš na zarudlé hlíně. Kolem tebe jsou vojenské pluky, kapitáni řvou své rozkazy. I jejich výstroj je zvláštní, tyto modely "brnění" se nepoužívají od... No ano dávné sithské války. Najednou vše pohltí chaos, střelba, řev. Sleduješ jak rytíři padají, jeden pod druhém klesají na krví se plnící zem. Masakrováni stínem, neskonale rychlým, nezastavujícím se stínem. Stínem, který pohltí vše a nikoho nenechá naživu.
Už je blízko! Rychle sáhneš po meči, pozdě. Ukrutná bolest projede celým tvým tělem, pohled se zamlží, padáš do kaluže krve.
S trhnutím se probíráš, máš co dělat, aby jsi nezačal řvát. Prožil jsi vlastní smrt, viděl jsi vizi z dávné minulosti, proč nyní? Proč zde?
Třesoucí se rukou sáhneš pro láhev s vodou. Polkneš několik doušků a mírně pokropíš obličej.
Venku zatím vše utichlo. Nevíš jak dlouho jsi byl v meditačním stavu, jak dlouho jsi byl nucen prožívat ukrutnost minulosti.
Chvíli jen tak sedíš, uvažuješ co to mělo znamenat, co se ti Síla snaží říci?
Zvolna se zvedneš a odstraníš závoru. Vykoukneš ven, tvým očím se odhalí hluboká noc.
Teď nebo nikdy.
Oblékneš plášť a vyrazíš rychlým krokem k bráně. Z dálky vidíš, že brána je zavřená, nic s čím by jsi si neporadil.
Blížíš se k palisádě, v cestě ti nestojí žádné stráže. Už to vypadá na snadný průchod...
Chystáš se někam Mistře Jedi?
Uslyšíš známý hlas za zády. Saktir vypadá v nočním světle ještě děsivěji. Žluté oči září do tmy jako dvě žárovky. Jeho kontrastní roucho, vypadá jako čerstvé zaschlá krev.
V noci jsou tato místa obzvláště nebezpečná. Musím trvat na doprovodu stráží, nechci aby se na mém území zranil tak vzácný host.
Řekne a připojí ten podivně přátelský úsměv.
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Keď som sa prebral z vízie, bol som celý roztrasený a spotený. Bola to jedna z najživších a najšokujúcejších vízií a vôbec som nemal tušenia čo to znamenalo. Ak sa to nevysvetlí počas môjho pobytu na Felucií, určite sa o tom budem musieť poradiť s majstrom Yodom, pomyslel som si.
Keď som vyšiel von, zdalo sa že môj plán by mohol fungovať. Už som pociťoval dokonca pocit víťazstva, keď so sa ocitol pri prázdnych palisádach. Priskoro. Ozval sa za mnou známy hlas a mne prebehol po chrbte mráz. Zastavil som sa a pomaly sa otočil. Kapucňu som si však stále nechal na hlave.
"Ospravedlňujem sa, že som sa o tom nezmeniel", povedal som po tom, ako som sa spamätal. "Na chvílu som zaspal a keď som sa prebudil, nikto tu nebol a ja som vás nechcel rušiť. Mal som v pláne sa vrátiť na svoju loď pre zvyšok svojich zásob, keďže sa to zrejme chvílu zdržím" povedal som mu viac menej pravdu. O správe, ktorú som mal v pláne poslať na Coruscant, som sa však nezmienil. Zaskočil ma pripomienkou o doprovode. Tak to určite...
"Domnievam sa, že to nebude nutné. Moja neprítomnosť bude krátka a verím, že si dokážem dať pozor" povedal som a opätoval som úsmev. Keďže som sa už trochu zotavil z šoku, bol som schopný racionálnejšie premýšlať a pokračovať v hre. Vyzerá to tak, že táto misia bude viac o diplomacií, ako by som si dokázal myslieť.
Keď som sa prebral z vízie, bol som celý roztrasený a spotený. Bola to jedna z najživších a najšokujúcejších vízií a vôbec som nemal tušenia čo to znamenalo. Ak sa to nevysvetlí počas môjho pobytu na Felucií, určite sa o tom budem musieť poradiť s majstrom Yodom, pomyslel som si.
Keď som vyšiel von, zdalo sa že môj plán by mohol fungovať. Už som pociťoval dokonca pocit víťazstva, keď so sa ocitol pri prázdnych palisádach. Priskoro. Ozval sa za mnou známy hlas a mne prebehol po chrbte mráz. Zastavil som sa a pomaly sa otočil. Kapucňu som si však stále nechal na hlave.
"Ospravedlňujem sa, že som sa o tom nezmeniel", povedal som po tom, ako som sa spamätal. "Na chvílu som zaspal a keď som sa prebudil, nikto tu nebol a ja som vás nechcel rušiť. Mal som v pláne sa vrátiť na svoju loď pre zvyšok svojich zásob, keďže sa to zrejme chvílu zdržím" povedal som mu viac menej pravdu. O správe, ktorú som mal v pláne poslať na Coruscant, som sa však nezmienil. Zaskočil ma pripomienkou o doprovode. Tak to určite...
"Domnievam sa, že to nebude nutné. Moja neprítomnosť bude krátka a verím, že si dokážem dať pozor" povedal som a opätoval som úsmev. Keďže som sa už trochu zotavil z šoku, bol som schopný racionálnejšie premýšlať a pokračovať v hre. Vyzerá to tak, že táto misia bude viac o diplomacií, ako by som si dokázal myslieť.
Re: Ben Anor - Lekce světla
Felucia - Osada kmene
Svit podivného rostlinstva rezonuje s barvou očí Saktira. Na tváři se mu objeví podivný úsměv a popojde blíže.
To je naprosto v pořádku ctěný Mistře Jedi.
Rozhodí rukama a krátce se ukloní. Je více než zřejmé, že si celou situaci více než užívá. Volí přesná gesta, pohyby, tóninu slov. Hraje si s tebou jako kočka s myší. Ovšem pomyslný míč se stále nachází na jeho straně pole.
Rozhodně se necítím vyrušen. Kdykoliv je možné vyhledat moji přítomnost bez ostychu. Naši hosté jsou vždy a vřele vítáni, přesto že je jich poskrovnu.
Dodá zpěvným hlasem. Cítíš jak se jeho pohled zavrtává hlouběji, můžeš snad číst tvoje myšlenky? Tam kde jsi nejistý, on získává převahu. Mistrně využívá tvých obav, jako skutečný mistr, nemusí užívat Sílu, nemusí máchat mečem, aby tě dostal do rohu.
Obávám se, že na doprovodu musím trvat. Nepřenesl bych přes srdce, kdyby se něco stalo Mistrovi Jedi, pod mým dohledem.
Uctivě se ukloní a pohybem ruky přivolá dva členy noční stráže. Pohotově k nim promluví vlastním jazykem, prostě přikývnou a přejdou k tobě.
Příjemnou cestu Mistře Jedi, věřím, že vše proběhne dle ctěné spokojenosti.
Prohlubující se úsměv, dobře ví co dělá, dobře ví, že ti pomalu ubírá možnosti. Ovšem ještě lépe ví, že ty nemůžeš zaútočit.
Zůstaneš stát obklopen dvěma členy stráže. Sledují tě a čekají na tvé kroky. Jaké ti vlastně zbývají možnosti?
Další ze členů s námahou otevře bránu a zvedne ruku na znamení volného průchodu.
Zdaleka jsi se nevzpamatoval z hrůzostrašné vize a další problém je již na obzoru. O co snadnější by bylo užít světelného meče? O co snadnější by bylo zaútočit? Jedi má svůj kodex, jedi má svá pravidla. Pravidla, která se zdaleka nehodí na podobné úkoly.
Zdá se, že tato stezka nebude mít blízkého konce...
Svit podivného rostlinstva rezonuje s barvou očí Saktira. Na tváři se mu objeví podivný úsměv a popojde blíže.
To je naprosto v pořádku ctěný Mistře Jedi.
Rozhodí rukama a krátce se ukloní. Je více než zřejmé, že si celou situaci více než užívá. Volí přesná gesta, pohyby, tóninu slov. Hraje si s tebou jako kočka s myší. Ovšem pomyslný míč se stále nachází na jeho straně pole.
Rozhodně se necítím vyrušen. Kdykoliv je možné vyhledat moji přítomnost bez ostychu. Naši hosté jsou vždy a vřele vítáni, přesto že je jich poskrovnu.
Dodá zpěvným hlasem. Cítíš jak se jeho pohled zavrtává hlouběji, můžeš snad číst tvoje myšlenky? Tam kde jsi nejistý, on získává převahu. Mistrně využívá tvých obav, jako skutečný mistr, nemusí užívat Sílu, nemusí máchat mečem, aby tě dostal do rohu.
Obávám se, že na doprovodu musím trvat. Nepřenesl bych přes srdce, kdyby se něco stalo Mistrovi Jedi, pod mým dohledem.
Uctivě se ukloní a pohybem ruky přivolá dva členy noční stráže. Pohotově k nim promluví vlastním jazykem, prostě přikývnou a přejdou k tobě.
Příjemnou cestu Mistře Jedi, věřím, že vše proběhne dle ctěné spokojenosti.
Prohlubující se úsměv, dobře ví co dělá, dobře ví, že ti pomalu ubírá možnosti. Ovšem ještě lépe ví, že ty nemůžeš zaútočit.
Zůstaneš stát obklopen dvěma členy stráže. Sledují tě a čekají na tvé kroky. Jaké ti vlastně zbývají možnosti?
Další ze členů s námahou otevře bránu a zvedne ruku na znamení volného průchodu.
Zdaleka jsi se nevzpamatoval z hrůzostrašné vize a další problém je již na obzoru. O co snadnější by bylo užít světelného meče? O co snadnější by bylo zaútočit? Jedi má svůj kodex, jedi má svá pravidla. Pravidla, která se zdaleka nehodí na podobné úkoly.
Zdá se, že tato stezka nebude mít blízkého konce...
![Obrázek](http://fc06.deviantart.net/fs70/f/2013/092/6/1/signature_final_fantasy_vii_by_kloneortega-d607qu7.png)
- Lance Skywalker
- Rytíř Jedi
- Příspěvky: 510
- Registrován: 08.9.2012 16:59:10
- Bydliště: Zlín, Czech Republic
Re: Ben Anor - Lekce světla
osada kmeňa, Felucia
Zvážil som všetky možnosti. Na jednu stranu by som sa mohol z tejto situácie dostať násilím. Iste, ale k čomu by to viedlo? Nie, to nebola správna cesta. Na stranu druhú som ich mohol vziať so sebou a použiť Silu aby si nevšimli alebo nepamätali, že som poslal správu na Coruscant. To tiež nebolo možné, vzhľadom na určité schopnosti, ktoré Saktir už dávnejšie ukázal. V tom prípade bolo pre mňa asi najvýhodnejšie vycúvať a zmeniť svoj plán. Neprezradiť Saktirovi a jeho ľuďom miesto mojej lode bolo teraz kľúčové. Nemohol nijako odhadnúť že je tam, kde práve je, keďže som neprišiel k miestu, kde som sa prvý krát dostal do kontaktu s dievčinou na žiadnej rozumnej ceste z toho miesta.
"V tom prípade si vašich mužov nemôžem dovoliť odtrhnúť od rituálu, ktorý pre nich iste veľa znamená" povedal som úctivo a jemne sklonil hlavu na znak súhlasu.
"Vaša starostlivosť mi lichotí, no radšej by som teda na dnes zostal a... samozrejme s vašim dovolením" povedal som trochu vyhýbavo a zahľadel sa mu znova do očí, "sa zúčastnil spomínaného rituálu. Samozrejme len ako divák, ak je to možné", dodal som. Zmocňovala sa ma stále väčšia a väčšia neistota, no cítil som, že toto je jediná cesta, ktorou teraz môžem ísť, ak chcem prísť na to, čo sa tu deje.
Zvážil som všetky možnosti. Na jednu stranu by som sa mohol z tejto situácie dostať násilím. Iste, ale k čomu by to viedlo? Nie, to nebola správna cesta. Na stranu druhú som ich mohol vziať so sebou a použiť Silu aby si nevšimli alebo nepamätali, že som poslal správu na Coruscant. To tiež nebolo možné, vzhľadom na určité schopnosti, ktoré Saktir už dávnejšie ukázal. V tom prípade bolo pre mňa asi najvýhodnejšie vycúvať a zmeniť svoj plán. Neprezradiť Saktirovi a jeho ľuďom miesto mojej lode bolo teraz kľúčové. Nemohol nijako odhadnúť že je tam, kde práve je, keďže som neprišiel k miestu, kde som sa prvý krát dostal do kontaktu s dievčinou na žiadnej rozumnej ceste z toho miesta.
"V tom prípade si vašich mužov nemôžem dovoliť odtrhnúť od rituálu, ktorý pre nich iste veľa znamená" povedal som úctivo a jemne sklonil hlavu na znak súhlasu.
"Vaša starostlivosť mi lichotí, no radšej by som teda na dnes zostal a... samozrejme s vašim dovolením" povedal som trochu vyhýbavo a zahľadel sa mu znova do očí, "sa zúčastnil spomínaného rituálu. Samozrejme len ako divák, ak je to možné", dodal som. Zmocňovala sa ma stále väčšia a väčšia neistota, no cítil som, že toto je jediná cesta, ktorou teraz môžem ísť, ak chcem prísť na to, čo sa tu deje.